УХВАЛА
 
15 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 991/7255/21
провадження № 51-2166 ск 25
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вищого антикорупційного суду від 8 квітня 2024 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 22 травня 2025 року, 
установила:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у  касаційному порядку.
Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано приписів пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі належить зазначити правове обґрунтування заявленої вимоги, котра повинна узгоджуватися зі ст. 436 КПК, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права; у силу ст. 433 цього Кодексу не досліджує доказів, не ревізує висновків щодо фактичних обставин, при вирішенні справи виходить із установлених судами попередніх інстанцій та уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. Тому, заперечуючи законність судових рішень скаржниця має обґрунтувати допущення в конкретній справі саме істотних порушень норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування вироку чи ухвали. 
Цього не було враховано при зверненні до Верховного Суду.
Так, за змістом касаційної скарги, у ній її авторка просить скасувати оспорювані вирок й ухвалу і на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК закрити кримінальне провадження або змінити ці судові рішення, перекваліфікувати діяння з ч. 4 ст. 369 на ч. 1 ст. 3692 Кримінального кодексу України й застосувати інститут давності.
Однак, викладаючи у прохальній частині скарги альтернативні вимоги, скаржниця не зважила на те, що вони за своєю правовою природою є самостійними, передбачені різними пунктами ст. 436 КПК і їх одночасне зазначення в касаційній скарзі суперечить принципу юридичної визначеності, а також унеможливлює встановити конкретну позицію захисника та визначити межі касаційного перегляду, як установлено в ст. 433 вказаного Кодексу. Крім того, окреслена суперечлива позиція сторони захисту перешкоджає належному виконанню ч. 3 ст. 428 КПК, стає на заваді реалізації права за ст. 431 цього Кодексу, поданню іншою стороною відповідних конкретних заперечень.
Водночас авторка скарги не наводить в аспекті статей 84-87, 91, 94, 370, 374, 404 КПК у їх взаємозв`язку з урахуванням установлених у кримінальному провадженні фактів обґрунтування допущення в ході судового й апеляційного розгляду таких порушень, котрі відповідно до ст. 412 цього Кодексу є істотними і  тягнуть за собою обов`язкове скасування чи зміну оспорюваних рішень на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК. Доводи скаржниці переважно зводяться до власної оцінки зібраних доказів й категоричних суджень про незаконність вироку й ухвали. Разом із цим, наполягаючи на преюдиціальному значенні рішень у цивільній справі, захисник не аргументує своєї позиції з огляду на точний зміст положень ст. 90 вказаного Кодексу.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вищого антикорупційного суду від 8 квітня 2024 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 22 травня 2025 року залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                        ОСОБА_3