УХВАЛА

08 вересня 2025 року 
м. Київ

справа №320/2111/24
адміністративне провадження № К/990/31840/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Юрченко В.П., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025 у справі №320/2111/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛНА 4444» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛНА 4444» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.08.2023 №0517470707, відповідно до якого позивачу на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, статті 17 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265) застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, в тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 6  582  278,88 грн.
До Верховного Суду 25.07.2025 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025 у справі №320/2111/24.
Ухвалою Верховного Суду від 14.08.2025 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження.
На виконання вимог вказаної ухвали податковим органом надіслано заяву про усунення недоліків, уточнено підстави касаційного оскарження.
Податковим органом вказано, що підставою для касаційного оскарження зазначеного судового рішення є пункти 1, 3 частини 4 статті 328 КАС України, а саме: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Скаржник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що «Рядки 11-18 фіскального чека заповнюються у разі застосування під час проведення розрахунків з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) платіжного терміналу, з`єднаного або поєднаного з реєстратором розрахункових операцій. Позивач зазначав, що платіжні термінали не з`єднані з РРО, оскільки для цього відсутня технічна можливість. Тобто, фіскальні чеки та квитанції платіжних терміналів, які видавались позивачем, у своїй сукупності містять всі необхідні реквізити, передбачені законодавством», вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено в повній мірі обставини фактичної перевірки та не надано належної оцінки доказам наданих відповідачем, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
З цього приводу, Головне управління ДПС у м. Києві в рамках вимог пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, просить Верховний Суд прийняти наступне обґрунтування неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права (статті 150 та 151 КАС України), за якими наявна практика Верховного Суду з іншим застосуванням. Скаржником зазначено, що при винесенні рішення судами попередніх інстанцій було порушено норми процесуального права: статті 9, 72, 242 КАС України.
Верховний Суд зауважує, що скаржником не наведено обґрунтування щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України - не вказано, які норми матеріального права неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, в чому висновки суду суперечать висновкам Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, не наведено відповідну судову практику.
Верховний Суд зазначає, що у випадку посилання скаржника на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, останньому необхідно зазначити конкретну норму права, щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Скаржником не обґрунтовано в чому полягає неправильне застосування норми матеріального права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та як така норма має застосовуватися, який правовий висновок має бути сформовано у даній справі.
Також податковим органом вчинено посилання на статті 150, 151 КАС України. Верховний Суд зауважує, що ними передбачені підстави і види забезпечення позову, однак такі питання не були предметом судового розгляду у справі №320/2111/24.
Скаржником не спростовані посилання апеляційного суду на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.11.2023 у справі №640/23582/21, що не заповнення у фіскальному чеку рядків 10 - 17 не змінює встановленого факту придбання товару покупцем у визначеного продавця, а згаданий чек підтверджує виконання розрахункової операції.
Посилання скаржника на порушення судами норм процесуального права не підміняють визначення підстав касаційного оскарження та також не можуть вважатися належним правовим обґрунтуванням касаційної скарги у розумінні частини 4 статті 328 цього Кодексу. Верховний Суд зауважує, що невстановлення судами обставин справи від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 4 статті 328 та відповідним пунктом частини 2 статті 353 КАС України, однак скаржником не вказано дану підставу касаційного оскарження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Таким чином, недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху, скаржником не усунуто.
Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025 у справі №320/2111/24 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді 	 І.А. Васильєва  	
          	 Л.І. Бившева   В.П. Юрченко