УХВАЛА 
 
29 жовтня 2025 року 
м. Київ 
 
справа № 359/5336/21 
провадження № 61-2404св24 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
судді-доповідача - Пророка В. В., 
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., 
 
учасники справи: 
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво», 
відповідач - ОСОБА_1 , 
 
розглянув заяву судді Пророка Віктора Васильовича про самовідвід від участі у розгляді справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позикиза касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Демидас Денис Анатолійович, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року, 
 
ВСТАНОВИВ: 
 
У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» (далі - ТОВ «Авіакомпанія Браво») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на свою користь основний борг за договором позики у розмірі 267 871,00 грн, три проценти річних у сумі 12 593,60 грн та інфляційні втрати у розмірі 31 341,73 грн. 
 
Бориспільський міськрайонний суд Київської області рішенням від 24 жовтня                2022 року позов задовольнив частково. 
 
Стягнув із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авіакомпанія Браво» суму позики в розмірі 267 871,00 грн, інфляційні втрати в сумі 30 649,36 грн, три проценти річних у розмірі 22 919,49 грн, а всього 321 439,85 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат. 
 
Бориспільський міськрайонний суд Київської області додатковим рішенням                         від 18 листопада 2022 року стягнув із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авіакомпанія Браво» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. 
 
Київський апеляційний суд постановою від 07 лютого 2024 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Демидасом Д. А., задовольнив частково. 
 
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня           2022 року в частині стягнення із ОСОБА_1 трьох процентів річних змінив, зменшивши суму, що підлягає стягненню, із 22 919,49 грн до 17 569,41 грн, а загальну суму, що підлягає стягненню, із 321 439,85 грн до 316 089,77 грн. Зменшив розмір стягнутого судового збору з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авіакомпанія Браво» із 4 677,09 грн до 3 167,82 грн. 
 
В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області              від 24 жовтня 2022 року та додаткове рішення цього суду від 18 листопада 2022 року залишив без змін. 
 
У лютому 2024 року ОСОБА_1 через представника Демидасова Д. А. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року, а справу передати до Господарського суду міста Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/17982/21 про банкрутство ТОВ «Авіакомпанія Браво», провадження у якій відкрито Господарським судом міста Києва ухвалою від 01 лютого 2023 року. 
 
Верховний Суд ухвалою від 19 березня 2024 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали з Бориспільського міськрайонного суду Київської області. 
 
Вказана ухвала, на підставі частини третьої статті 415 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), була оформлена суддею Петровим Є. В., оскільки Пророк В. В., як суддя-доповідач у цій справі, не згоден з відкриттям касаційного провадження - на його переконання у відкритті касаційного провадження у цій справі слід було відмовити, про що детально описано в його окремій думці                 від 19 березня 2024 року. 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 13 травня 2024 року призначив цю справу до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
 
Вказана ухвала, на підставі частини третьої статті 415 ЦПК України, була оформлена суддею Петровим Є. В., оскільки Пророк В. В. , як суддя-доповідач у цій справі, не згоден з відкриттям касаційного провадження - на його переконання касаційне провадження у цій справі було відкрите помилково та підлягало закриттю, а справа могла бути розглянута колегією суддів у складі трьох суддів, про що описано в його окремій думці від 13 травня 2024 року. 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 05 червня 2024 рокузупинив касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 756/3328/20 (провадження           № 61-14576сво23). 
 
Вказана ухвала, на підставі частини третьої статті 415 ЦПК України, була оформлена суддею Петровим Є. В., оскільки Пророк В. В. , як суддя-доповідач у цій справі, не згоден з відкриттям касаційного провадження - на його переконання касаційне провадження у цій справі необхідно було закрити, а не зупиняти розгляд касаційної скарги, про що описано в його окремій думці від 05 червня 2024 року. 
 
29 жовтня 2025 року суддя Пророк В. В. заявив про самовідвід у справі, оскільки є обставини, які можуть викликати сумніви в його об`єктивності та неупередженості. 
 
Суддя Пророк В. В. зазначив, що саме з підстав висловлення ним окремої думки щодо результатів розгляду касаційної скарги Верховний Суд вже відводив його від участі у розгляді справи № 757/7499/17-ц (провадження № 61?9313св20) (ухвала Верховного Суду від 20 березня 2024 року) та справи № 456/253/22 (провадження № 61-6231ск24) (ухвала Верховного Суду від 12 липня 2024 року), справи № 461/6975/23 (провадження № 61-8129св24) (ухвала Верховного Суду від 06 листопада 2024 року) та справи           № 2-750/11 (провадження № 61-7603св24) (ухвала Верховного Суду від 18 грудня       2024 року). Тому, оскільки в його окремих думках від 19 березня 2024 року,                        від 13 травня 2024 року та від 05 червня 2024 року була фактично викладена його правова позиція щодо результатів розгляду Верховним Судом справи № 359/5336/21, задля недопущення виникнення обставин, які могли б викликати в учасників справи та сторонніх спостерігачів сумніви щодо неупередженості судді та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, він й заявив про самовідвід від розгляду справи № 359/5336/21 (провадження № 61-2404св24). 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви судді Верховного Суду Пророка В. В., дійшов висновку, що заява не підлягає задоволеннюз таких підстав. 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до частин першої - третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. 
 
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, від 09 листопада 2006 року). 
 
Згідно з частиною дев`ятою статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом. 
 
Зазначені суддею, який входить до складу колегії, - Пророком В. В. у заяві про самовідвід доводи не свідчать про існування обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості та об`єктивності під час вирішення цієї справи. 
 
Посилання у заяві про самовідвід на те, що саме з підстав висловлення суддею Пророком В. В. окремої думки щодо результатів розгляду касаційної скарги Верховний Суд відвів його від участі у розгляді справи № 757/7499/17-ц (провадження № 61?9313св20) (ухвала Верховного Суду від 20 березня 2024 року), справи № 456/253/22 (провадження № 61-6231ск24) (ухвала Верховного Суду від 12 липня 2024 року), справи № 461/6975/23 (провадження № 61-8129св24) (ухвала Верховного Суду від 06 листопада 2024 року) та справи № 2-750/11 (провадження № 61-7603св24) (ухвала Верховного Суду від 18 грудня 2024 року) колегія суддів відхиляє, оскільки під час вирішення у цій справі спору по суті суддя Пророк В. В. не заявляв самовідвід з тих підстав, що він в окремих думках від 19 березня 2024 року, від 13 травня 2024 року та від 05 червня 2024 року (щодо помилкового відкриття касаційного провадження на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню) вже висловив свою правову позицію за доводами касаційної скарги. 
 
За таких обставин колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду відмовляє судді Верховного Суду Пророку В. В., який входить до складу зазначеної колегії суддів, у задоволенні заяви про самовідвід у зв`язку з відсутністю визначених цивільним процесуальним законодавством України обставин, які виключають його участь у розгляді цієї справи. 
 
Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 

УХВАЛИВ: 
 
У задоволенні заяви судді Пророка Віктора Васильовича про самовідвід відмовити. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 
 
Ухвала відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлена суддею Петровим Є. В. 

Суддя-доповідач	В. В. Пророк  	
Судді:	А. І. Грушицький  	
 	А. А. Калараш   	
 	І. В. Литвиненко   	
 	Є. В. Петров