ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року 
м. Київ

справа № 300/5823/21
касаційне провадження № К/990/17914/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бившевої Л.І.,
суддів: Хохуляка В.В.,  Ханової  Р.Ф., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 (суддя Кафарський В.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2022 (головуючий суддя - Мікула О.І., судді - Заверуха О.Б., Курилець А.Р.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - Управління) про визнання бездіяльності протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,
УСТАНОВИВ:
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Управління, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.06.2021 № Ф-26027-13.
Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що прийнята контролюючим органом вимога про сплату боргу (недоїмки) не ґрунтується на нормах чинного законодавства України, оскільки податкові повідомлення-рішення, прийняті Управлінням на підставі акту перевірки від 30.03.2021 № 1624/09-19-07-12/2192502979, були ним оскаржені в адміністративному порядку до ДПС України 21.05.2021, проте на час звернення до суду із даним позовом рішення, прийняте ДПС України за результатом розгляду скарги, на його адресу не надходило.
Івано-Франківський  окружний адміністративний суд рішенням від 30.12.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2022, у задоволенні позову відмовив.
Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані ним, що 27.04.2021 Управлінням були прийняті податкові повідомлення-рішення №002513/0712, №002512/0712, №002506/0712, №002529/0712, №002505/012, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-002508/0712 на суму 640045,91 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №002511/0712 на суму 246636,67 грн, які були направлені позивачу 28.04.2021, які були отримані позивачем 29.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 7601868522100, проте позивач після спливу 10 календарних днів з дня отримання вказаних вище податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив визначені у цих документах суми, з огляду на що у нього виник, зокрема, борг (недоїмка) з єдиного внеску. Оскільки в силу положень статті 37 Податкового кодексу України податковий обов`язок може бути припинений, зокрема, у разі його скасуванням у передбачений законодавством спосіб, тоді як ОСОБА_1 таких доказів не надав, то підстави для задоволення позову відсутні.
ОСОБА_1 , не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норма процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.  
Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржник зазначив підпункт «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки обставини, встановлені в оскаржуваних рішеннях у цій справі № 300/5823/21, позбавляють його можливості спростувати дані обставини при розгляді справи № 300/981/22, яка перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.05.2022.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 26.07.2022 відкрив провадження за касаційною скаргою Управління та витребував матеріали справи з суду першої інстанції.
У відзиві на касаційну скаргу Управління просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 30.09.2025 визнав за можливе розглянути справу у попередньому судовому засіданні та призначив попередній розгляд справи у судовому засіданні на 01.10.2025.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 05.05.2011 по 27.06.2019, проводив господарську діяльність згідно з КВЕД: 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах (основний); 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.
Наказом Управління від 17.12.2020 №1686 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 » було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків  фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплата податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), первинних документів, використовуються в податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 01.01.2017 по 27.06.2019 та сплати єдиного соціального внеску за період з 06.05.2011 по 27.06.2019.
За результатами проведеної перевірки діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 . Управлінням був складений акт від 30.03.2021 № 1624/09-19-07-12/ НОМЕР_1 , за висновками якого встановлено порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства, в тому числі (що стосується предмету спору) частини четвертої статті  4, частин другої, п`ятої статті  7, частини шостої статті  8, частини третьої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»  зі змінами та доповненнями, в результаті чого ОСОБА_1 донараховано суму єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, у загальному розмірі 640045,91 грн, в тому числі: за 2015  рік - 64206,15 грн, за 2016  рік - 155345,57 грн, за 2017  рік - 155291,80 грн, за 2018  рік - 217036,01 грн, за 2019 рік -  48166,38 грн.
На підставі висновків вказаного акту перевірки Управлінням 27.04.2021 були прийняті податкові повідомлення-рішення №002513/0712, №002512/0712, №002506/0712, №002529/0712, №002505/0712, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-002508/0712 щодо нарахування та сплати єдиного соціального внеску (на суму 640045,91 грн) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №002511/0712 у сумі 246636,67 грн., які були надіслані позивачу 28.04.2021 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримані ним 29.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 7601868522100.
Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 27.04.2021 №002513/0712, №002512/0712, №002506/0712, №002529/0712, №002505/0712, позивачем 18.05.2021 подано до ДПС України скаргу, яку, як наполягав позивач, отримано ДПС України 21.05.2021, однак результатів розгляду даної скарги ним не отримано.
Управлінням 10.06.2021 було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-26027-13 на суму 886682,47 грн, у тому числі: недоїмка - 640045,80 грн., штрафи - 246636,67 грн.
22.07.2021 ОСОБА_1 оскаржив вимогу про сплату боргу (недоїмки) від10.06.2021  №Ф-26027-13 до ДПС України (вх. № М/1931/ДЗН від 26.07.2021).
Рішенням ДПС України від 12.08.2021 № 6908/М/99-00-06-02-01-09 строк розгляду скарги ОСОБА_1 було продовжено до 23.09.2021 (включно).
Рішенням ДПС України від 22.09.2021 за №8294/М/99-00-06-02-01-09 «Про результати розгляду скарги» скаргу позивача було залишено без задоволення, а вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.06.2021 №Ф-26027-13 - без змін.
Вважаючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.06.2021 №Ф-26027-13 протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем оскаржуваної вимоги, Верховний Суд виходить із такого.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2464-VI).
За визначеннями, наведеними у пунктах 2, 6 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI, єдиний внесок платників, зазначених у  пунктах 4  (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування),  5  та  5-1  частини першої статті 4 цього Закону, нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI установлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Статтею  25 Закону № 2464-VI визначено заходи впливу та стягнення.
Відповідно до частини третьої статті 25 Закону № 2464-VI суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Згідно з частиною четвертою статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.
Пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI визначено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції - за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.
Рішенням Управління про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.04.2021 за № 002511/0712, прийнятого за матеріалами перевірки від 30.03.2021 №1624/09-19-07-12/ НОМЕР_1 , за наслідками якої ОСОБА_1 було донараховано 640045,91 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, на підставі пункту 3 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI до ОСОБА_1 були застосовані штрафні санкції  у сумі 246636,67 грн.
За інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 у справі № 300/981/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.04.2021 за № Ф-002508/0712, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.04.2021 за № 002511/0712 було відмовлено.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 27.01.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 у справі №300/981/22 повернув.
Згідно з формою «Вимоги про сплату боргу (недоїмки)», установленою додатком 6 до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015  № 449 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (пункт 4 розділу VI), вимогою про сплату боргу окремо визначається борг з недоїмки, штрафу, пені. 
Матеріалами справи підтверджується, що в загальну суму недоїмки за спірною вимогою були включені: саме недоїмка та штрафні санкції, застосовані рішенням контролюючого органу від 27.04.2021 за № 002511/0712, у задоволенні позову про скасування якого у судовому порядку було відмовлено.
За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2022 підлягають залишенню без змін.
Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2022  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді | Л.І. Бившева В.В. Хохуляк   Р.Ф. Ханова