УХВАЛА
про повернення заяви

08 вересня 2025 року 
м. Київ
справа №640/9591/20
адміністративне провадження № Зв/990/43/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Стародуба О.П., перевіривши заяву Приватного підприємства «ДБР-3» про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 07 червня 2023 року 
у справі №640/9591/20 
за позовом Приватного підприємства «ДБР-3»
до Державної служби геології та надр України 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Приватне підприємство «ДБР-3» звернулося до суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просило: 

- визнати протиправними дії по поверненню відповідачем листом від 26 березня 2020 року №5533/01/11-20 ПП «ДБР-3» заяви від 16 березня 2020 року з додатками документів щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування ільменіт-апатитових руд Південної ділянки Давидківського родовища у Народицькому районі Житомирській області;

- визнати за позивачем право, з урахуванням принципу мовчазної згоди, через 10 робочих днів з дня закінчення строку, встановленого для видачі або відмови у видачі спеціального дозволу на користування надрами, здійснювати господарську діяльність з користування надрами без проведення аукціону, з метою видобування корисних копалин - ільменіт-апатитових руд Південної ділянки Давидківського родовища у Народицькому районі Житомирській області;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення у формі наказу про надання позивачу спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування корисних копалин - ільменіт-апатитових руд Південної ділянки Давидківського родовища у Народицькому районі Житомирській області.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 07 червня 2023 року касаційну скаргу відповідача задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року скасовано в частині задоволених позовних вимог про визнання за позивачем права з урахуванням принципу мовчазної згоди через 10 робочих днів з дня закінчення строку, встановленого для видачі або відмови у видачі спеціального дозволу на користування надрами, здійснювати господарську діяльність з користування надрами без проведення аукціону, з метою видобування корисних копалин - ільменіт-апатитових руд Південної ділянки Давидківського родовища у Народицькому районі Житомирській області та зобов`язання Держгеонадра України прийняти рішення у формі наказу про надання позивачу спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування корисних копалин - ільменіт-апатитових руд Південної ділянки Давидківського родовища у Народицькому районі Житомирській області, і ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву №88 на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з доданими до неї документами, що подана позивачем 16 березня 2020 року.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду місті Києва від 09 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2021 року залишено без змін.

25 липня 2025 року на адресу Верховного Суду надійшла заява позивача про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 07 червня 2023 року на підставі частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2025 року заяву Приватного підприємства «ДБР-3» про перегляд судового рішення за виключними обставинами залишено без руху на підставі статті 364 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з відсутністю електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» та незазначенням підстав для здійснення такого перегляду, що визначені частиною п`ятою статті 361 КАС України та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання доказів реєстрації електронного кабінету та заяви у новій редакції із зазначенням підстав для перегляду постанови Верховного Суду від 07 червня 2023 року за виключними обставинами.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику позивача 04 серпня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0610271625653.

11 серпня 2025 року на адресу Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків.

Так, у заяві про усунення недоліків представник позивача зазначає лише, що копія ухвали Верховного Суду від 29 липня 2025 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 01 серпня 2025 року та отримана Приватним підприємством «ДБР-3» 03 серпня 2025 року, а отже час для усунення недоліків виникає саме з 03 серпня 2025 року.

До заяви про усунення недоліків долучено лише копію ордера про надання правничої допомоги та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Разом з тим у заяві про усунення недоліків не зазначено інформації про реєстрацію Приватним підприємством «ДБР-3» електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», а також не зазначено підстав для здійснення перегляду за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 07 червня 2023 року, передбачених статтею 364 КАС України.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що представником Приватного підприємства «ДБР-3» недоліки заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 07 червня 2023 року належним чином не усунуті.

Частиною другою статті 364 КАС України встановлено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, серед іншого зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення та посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Положеннями частини третьої статті 366 КАС України передбачено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, заява Приватного підприємства «ДБР-3» про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі №640/9591/20 підлягає поверненню заявнику разом з доданими до неї документами.

Керуючись статтями 169, 364, 366 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства «ДБР-3» про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі №640/9591/20 повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали про повернення заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 07 червня 2023 року надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України. Заявнику надіслати копію ухвали про повернення разом із заявою та доданими до неї документами.

3. Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не позбавляє права на повторне звернення до Верховного Суду.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                    В.М. Кравчук

                                                                                                    О.П. Стародуб