УХВАЛА
24 жовтня 2025 року
м. Київ
 
справа № 346/1825/25
провадження № 61-265вп25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., розглянув клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Волошина Олена Вікторівна, про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, а також визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 
від 08 серпня 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Волошиної О. В. про роз`єднання позовних вимог, передачу справи за підсудністю та вжиття відносно позивачки заходів за зловживання процесуальними правами, задоволено частково. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів, роз`єднано. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги 
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини. Передано роз`єднані матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та позовної заяви 
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду. В решті частин клопотання відмовлено.
22 жовтня 2025 року через підсистему Електронний суд представник 
ОСОБА_1 - адвокат Волошина О. В. подала до Верховного Суду заяву про визначення підсудності справи № 346/1825/25 за позовом ОСОБА_2 до 
ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, у порядку статті 29 ЦПК України.
Заява обґрунтована тим, що справи про визначення місця проживання дитини відносяться до категорії справ, підсудність яких визначається в порядку 
статті 27 ЦПК України, а тому просить передати справу № 346/1825/25 для розгляду за зареєстрованим місцем проживання відповідача, що територіально відноситься до юрисдикції Немишлянського районного суду м. Харкова.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.
Отже, Верховний Суд визначає підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за межами України.
З наданих до клопотання про визначення підсудності доказів вбачається, що ОСОБА_1 на підтвердження свого місця проживання за кордоном за адресою: АДРЕСА_1 , надав довідку про зайняття підприємницькою діяльністю від 08 травня 2025 року та договір оренди житлового приміщення 
від 05 жовтня 2024 року, строком до 05 жовтня 2025 року.
Згідно довідки Національної Поліції України від 07 травня 2025 року ОСОБА_2 , 03 червня 1996 року, перетнула кордон Республіки Польща у напрямку в`їзд - 
05 березня 2025 року.
Водночас аналіз рішень Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що позов ОСОБА_2 подала у квітні 2025 року.
Верховний Суд звертає увагу заявника, що допустимим й достатнім доказом підтвердження місця проживання сторін на території іншої країни може вважатися актуальна довідка, видана уповноваженими органами у встановленій формі, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. 
З долучених до клопотання копій документів на підтвердження того, що обидві сторони проживають за межами України, не можливо встановити, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають за кордоном, оскільки відомостей про перетин кордону ОСОБА_1 заявником не надано, а перетин позивачем державного кордону України 05 березня 2025 року, не свідчить про її проживання за межами України, тому відсутні підстави для визначення підсудності за правилами 
статті 29 ЦПК України.
Отже, представник заявника не надав належних доказів (тимчасова реєстрація, набуття соціального статусу, перебування на консульському обліку у закордонній дипломатичній установі України тощо), які б свідчили про те, що обидві сторони постійно проживають за межами України.
Керуючись статтею 29, 260 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Волошина Олена Віуторівна, про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитиниу справі № 335/6867/25.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              О. М. Осіян