УХВАЛА

09 вересня 2025 року  
м. Київ
справа № 990/398/25
адміністративне провадження № П/990/398/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді - доповідача Коваленко Н.В., суддів: Рибачука А.І., Стародуба О.П., Стеценка С.Г., Кравчука В.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,
УСТАНОВИВ:
1.          У серпні 2025 року ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивачка) звернулася з до Верховного Суду як до суду першої інстанції з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі також Комісія, ВККС України, відповідач), у якому просила:
-          визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 12 червня 2025 року № 92/ас-25;
-          визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21 липня 2025 року № 193/ас-25, яким ОСОБА_1 визнано такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді (далі також оспорені, оскаржені рішення);
-          зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України провести повторне дослідження досьє, проведення співбесіди та визначення результатів кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 в межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами);
-          стягнути з Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на користь ОСОБА_1 1 грн. 00 коп. моральної шкоди.
2.          Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2025 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, оскільки позивачка пропустила строк звернення до адміністративного суду з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 12 червня 2025 року № 92/ас-25 й не надала доказів поважності причин пропуску такого строку, а також не навела жодного, підтвердженого доказами, обґрунтованого розрахунку суми, що стягується, який би відповідав визначеним у законі та судовій практиці Верховного Суду критеріям, у зв`язку з чим констатовано невиконання нею вимог до оформлення (форми та змісту) позовної заяви, передбачених пунктом 3 частини п`ятої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
3.          Суд встановив позивачці строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів поважності заявлених причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення від 12 червня 2025 року № 92/ас-25 або наведення інших підстав для поновлення зазначеного строку та подання доказів на їх підтвердження, а також для приведення позовної заяви у відповідність вимогам пункту 3 частин п`ятої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом зазначення обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди, вимоги про стягнення якої заявлені разом з вимогами вирішити публічно - правовий спір.
4.          Копію вищевказаної ухвали Верховного Суду про залишення позовної заяви без руху в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету представника позивачки -         Дуди П.В. 26 серпня 2025 року о 23 годині 02 хвилин, що підтверджується наявною у матеріалах справи та згенерованою за допомогою автоматизованої системи документообігу Суду довідкою про доставку електронного листа.
5.           04 вересня 2025 року у автоматизованій системі документообігу суду зареєстрована заява представника позивачки - Дуди П.В. про усунення недоліків та скоригована позовна заява.
6.          У заяві про усунення недоліків сторона позивача відмовляється від заявлення частини позовних вимог (змінює предмет позову шляхом зменшення позовних вимог), а саме: 
про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 12 червня 2025 року № 92/ас-25;
про стягнення з Вищої кваліфікаційної комісію суддів України на користь ОСОБА_1 1 грн. 00 коп. моральної шкоди. 
7.          Підкреслюючи, що позивачка вже не заявляє вимогу про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 12 червня 2025 року             № 92/ас-25, заявник вказує на недоцільність заявляти клопотання про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом в частині зазначеної позовної вимоги.
8.          З урахуванням відмови від заявлення частини позовних вимог (зміни предмету позову шляхом зменшення позовних вимог), представник позивачки надав скоригований текст адміністративного позову з наступними вимогами: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21 липня 2025 року № 193/ас-25, яким ОСОБА_1 визнано такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді.
- зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України провести повторне дослідження досьє, проведення співбесіди та визначення результатів кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 в межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами).
9.          Оскільки вимог про стягнення з Комісії на користь позивачки моральної шкоди вже не заявляється, а недоліків позовної заяви в частині інших вимог Суд не установив, то заявник вважає оновлену (скориговану) позовну заяву такою, яка за формою та змістом відповідає вимогам процесуального закону й просить відкрити провадження у справі з урахуванням вищевказаного.
10.          Надаючи оцінку вищезазначеним доводам і вимогам, Верховний Суд звертає увагу на норми частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
11.          Суд також враховує, що за змістом пункту 2 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальним наслідком відмови від позову і прийняття її судом є закриття провадження у справі.
12.          Зміст зазначених вище норм засвідчує, що про відмова від позову, зміна предмета позову та зменшення розміру позовних вимог оформлюється письмовою заявою. У разі прийняття відмови від позову суд закриває таке провадження, а у випадках подання письмової заяви щодо зміни предмета позову або зменшення позовних вимог, яка може бути подана лише на певній, визначеній у частині першій статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України стадії процесу, суд може її задовольнити і продовжити розгляд справи з урахуванням вказаних змін, або повернути зазначену заяву особі, яка її подала.
13.          Звідси констатується, що заява про відмову від позову, зміну його предмета або про зменшення позовних вимог може бути подана лише після відкриття провадження у справі, що обумовлено характером, призначенням та метою таких заяв і процесуальними наслідками, які настають за результатом їх розгляду.
14.          Водночас, процесуальний закон у пункті 2 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України закріплює правило, згідно з яким позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач до відкриття провадження в адміністративній справі подав заяву про її відкликання.
15.          Отже до відкриття провадження у справі позивач має право на відкликання позовної заяви у повному обсязі або у певній частині позовних вимог.
16.          Незважаючи на формулювання доводів, наведених у заяві про усунення недоліків, згідно з якими позивачка відмовляється від заявлення частини позовних вимог (змінює предмет позову шляхом зменшення позовних вимог), Верховний Суд, беручи до уваги те, що провадження у справі ще не відкрито, а також зважаючи на вимоги такої зави, її мету та наслідки, яких бажає досягти заявник, розглядає цю заяву як таку, що містить вимоги про відкликання позову в певній частині вимог й, відповідно, керується у такому випадку нормами пункту 2 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, які передбачають повернення позовної заяви.
17.          З огляд на це Верховний Суд висновує, що позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 12 червня 2025 року № 92/ас-25, а також про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 1 грн. 00 коп. моральної шкоди - належить повернути позивачці.
18.          Що ж стосується позовної заяви в частині інших вимог, то Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до змісту оскарженого рішення Комісії від 21 липня 2025 року № 193/ас-25 такий адміністративний акт прийнято відповідачем за результатом розгляду питання про підтвердження здатності кандидата ОСОБА_1 здійснювати правосуддя в апеляційному господарському, а не адміністративному суді.
19.          Проте, у прохальній частині свого позову ОСОБА_1 заявляє вимогу про зобов`язання Комісії провести повторне дослідження досьє, співбесіду та визначення результатів її кваліфікаційного оцінювання як кандидата на посаду судді апеляційного адміністративного, а не господарського суду.
20.          Наведене вище свідчить про наявність очевидної описки у одній з позовних вимог, що, однак, не вказує на існування суттєвого і настільки істотного недоліку, який би міг перешкодити прийняттю позовної заяви до провадження Судом, свідчив би про невідповідність такої заяви приписам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України і міг би зумовити підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
21.          Справа підсудна Верховному Суду як суду першої інстанції відповідно до частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження згідно із частиною другою статті 266 цього Кодексу.
22.          За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
23.          У позовній заяві позивачка заявляє клопотання про розгляд справи за її участю, вирішуючи яке Верховний Суд виходить з такого.
24.          За правилами частини шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
25.          Верховний Суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі, яка може бути віднесена до справ незначної складності, не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, у зв`язку з чим не бачить необхідності здійснювати розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.
26.          До того ж, заявлене позивачкою клопотання жодним чином не обґрунтоване й не містить аргументів, які б вказували на існування обставин, що зумовлюють потребу в розгляді цієї справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.
27.          При цьому, Кодекс адміністративного судочинства України закріплює за судом достатній обсяг повноважень, які дозволяють з дотриманням усіх засад (принципів) судочинства і процесуальних прав та гарантій учасників справи здійснювати належну оцінку та дослідження доказів, а також повно й усебічно з`ясовувати обставини справи, розгляд якої здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, що не зменшує обсягу наявних у сторін процесуальних прав та обов`язків і можливостей для їх практичної реалізації. Розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не є визначальним для правильного вирішення спору.
28.          Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2025 року у справі № 580/6136/23, надаючи оцінку аргументам сторони про порушення її права на публічний розгляд справи, зазначав, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в тій чи іншій заяві по суті (у тому випадку мова йшла про апеляційну скаргу та заперечення на неї, що однак не виключає можливість застосування таких висновків у справі, що розглядається) не у всіх випадках зумовлюють необхідність призначення справи до розгляду з викликом її учасників (в судовому засіданні).
29.          Практика Євпропейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від .08.12.1983 у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25.04.2002 «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
30.          Отже, беручи до уваги зміст клопотання позивачки про розгляд цієї справи за її участю, а також зважаючи на викладені вище положення норм процесуального права, правові позиції Верховного Суду та практику ЄСПЛ з питань гарантій публічного порядку провадження у судових органах, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, яка може бути віднесена до справ незначної складності, Суд не знайшов підстав для розгляду цієї справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
31.          За наведеного, у задоволенні клопотання позивачки про розгляд цієї справи у судовому засіданні з її викликом (повідомленням) належить відмовити, а розгляд справи здійснюватиметься Верховним Судом за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
32.          На виконання вимог статей 162- 164 та 261 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд встановлює сторонам строки, визначені у цих статтях, для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.
33.          Керуючись статтями 80, 160- 164, 171, 241, 248, 261, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними і скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 12 червня 2025 року № 92/ас-25 та про стягнення з Вищої кваліфікаційної комісію суддів України на користь ОСОБА_1 1 грн. 00 коп. моральної шкоди - повернути позивачці.
Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21 липня 2025 року № 193/ас-25, яким ОСОБА_1 визнано такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді, та зобов`язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України провести повторне дослідження досьє, співбесіду та визначення результатів кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного господарського суду Кравчик Марти Богданівни в межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) й відкрити провадження у справі.
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 Дуди Петра Володимировича про розгляд справи за участю позивачки - відмовити.
Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами колегією суддів у складі п`яти суддів.
Установити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Роз`яснити відповідачеві, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив та документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень проти відповіді на відзив і документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечень і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Повідомити учасникам справи, що: відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив та заперечення повинні відповідати вимогам частин другої - четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України; письмові докази, які подаються до суду, повинні бути оформлені відповідно до вимог статті 94 цього ж Кодексу, зокрема, подані в оригіналі або у належним чином засвідченій копії, а якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за адресою на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет: http://supreme.court.gov.ua.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя - доповідач                                                                                Н.В. Коваленко

Судді                                                                                                    А.І. Рибачук

                                                                                                    О.П. Стародуб

                                                                                                    С.Г. Стеценко

                                                                                                    В.М. Кравчук