УХВАЛА

29 вересня 2025 року 
м. Київ

справа №420/29891/24
адміністративне провадження № К/990/32364/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Уханенка С.А.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування
на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду 22 квітня 2025 року
у справі №420/29891/24
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування, за результатом якого позивач просив:
- визнати протиправними дії НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 :
- грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 20 травня 2023 року без урахування розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року- №704;
- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021, 2022 роки виходячи з розміру грошового забезпечення без урахування розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704;
- грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023 роки виходячи з розміру грошового забезпечення без урахування розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення. військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704;
- зобов`язати НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 :
- за період з 29 січня 2020 року по 20 травня 2023 року грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України від 15.12.2020 №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України від 02.12.2021 № 1928-IX "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, Законом України від 03.11.2022 № 2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року- №704;
- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021, 2022 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704.
- грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення. військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 12 листопада 2024 року позов задовольнив .
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, НОМЕР_1 комендатура охорони та обслуговування через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 12 грудня 2024 року подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16 грудня 2024 року апеляційну скаргу НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування залишив без руху у зв`язку з тим, що по справі не сплачено судовий збір (державне мито) за подачу апеляційної скарги та надав строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
25 грудня 2024 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги по справі № 420/29891/24.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27 грудня 2024 року відмовив у задоволенні клопотання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Продовжив НОМЕР_1 комендатурі охорони та обслуговування строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснив НОМЕР_1 комендатурі охорони та обслуговування, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до статті 169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року                                 у задоволенні клопотання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про продовження строку для усунення недоліків відмовлено. Апеляційну скаргу НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року повернуто скаржнику.
Скаржник повторно звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17 лютого 2025 року апеляційну скаргу НОМЕР_1 комендатура охорони та обслуговування залишив без руху:
- для надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та наведення інших підстав поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення;
- для надання документу про сплату судового збору в сумі у загальній сумі 4 360,32                 грн.
24 лютого 2025 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання НОМЕР_1 комендатура охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03 березня 2025 року відмовив НОМЕР_1 комендатурі охорони та обслуговування про відстрочення строку для сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Продовжив НОМЕР_1 комендатурі охорони та обслуговування строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснив НОМЕР_1 комендатурі охорони та обслуговування, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.
Роз`яснив НОМЕР_1 комендатурі охорони, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали в частині підтвердження поважності причин пропуску строку, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у задоволенні клопотання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про продовження строку для усунення недоліків відмовлено. Апеляційну скаргу НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року повернуто скаржнику.
Скаржник втретє звернувся з апеляційною скаргою.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04 квітня 2025 року апеляційну скаргу НОМЕР_1 комендатура охорони та обслуговування залишив без руху:
- для надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та наведення інших підстав поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення;
- для надання документу про сплату судового збору в сумі у загальній сумі 4 360,32         грн.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року відмолено у задоволенні клопотання НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору та поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року у справі № 420/29891/24. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року.
До Суду надійшла касаційна скарга НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №420/29891/24.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2025 року визначено колегію суддів для розгляду цієї касаційної скарги у складі: Жука А.В. (головуючий суддя), Мельник-Томенко Ж.М., Уханенко С.А.
Верховний   Суд ухвалою від 31 липня 2025 року залишив без руху касаційну скаргу скаржника надавши строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання до суду уточненої касаційної, в якій уточнити вимоги касаційної скарги та чітко вказати оскаржувані судові рішення та дату їх прийняття.
На виконання цієї ухвали, скаржник направив до суду заяву про уточнення касаційної скарги, в якій вказує, що предметом касаційного оскарження є ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду 22 квітня 2025 року у справі №420/29891/24.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, з врахуванням уточненої касаційної скарги Суд прийшов до висновки про наявність підстав для повторного залишення касаційної скарги без руху.
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2025 року визнано неповажними, зазначені НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування, підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів та документу про сплату судового збору. 
Так, скаржнику роз`яснено, зокрема, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, зокрема, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними або відсутністю клопотання про поновлення цього строку, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Згідно довідки про доставку електронного листа, ухвала Верховного Суду від 15 вересня 2025 року отримана скаржником - 15 вересня 2025 року о 23:27.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Абзацом другим частини шостої статті 251 КАС України визначено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, з урахуванням зазначених норм КАС України, ухвала Верховного Суду від 15 вересня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху вважається врученою скаржнику 16 вересня 2025 року, а останнім днем для усунення недоліків касаційної скарги є 26 вересня 2025 року.
На виконання вимог ухвали, скаржником подано заяву про усунення недоліків, в якій він просить відстрочити сплату судового збору.
Разом з тим, станом на день постановлення цієї ухвали від скаржника не надходило жодних заяв чи клопотань про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
Так, залишаючи касаційну скаргу без руху Суд встановив, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень 22 квітня 2025 року П`ятим апеляційним адміністративним судом постановлено оскаржувану ухвалу. Повний текст судового рішення складено того ж дня, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 22 травня 2025 року, а скарга поданаа 02 серпня 2025 року.
Скаржником в касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду 22 квітня 2025 року вказуючи, що вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою та клопотанням про відстрочення сплати судового збору. Також, мотивує відсутністю коштів для сплати судового збору та посилається на право звернення з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Крім того, вказує, що протягом усього періоду дії воєнного стану суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду. 
Вирішуючи заявлене скаржником клопотання про поновлення строку Верховний Суд не встановив підстав для визнання, викладених скаржником у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними. 
Суд виснував, що скаржником не продемонстровано добросовісного ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження оскільки, недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги так і не усунуті станом на момент повторного звернення з касаційною скаргою. 
Як вже зазначалося вище, станом на час прийняття вказаної ухвали жодних заяв, клопотань про поновлення строку на касаційне оскарження з відповідними доказами поважності причин пропуску такого строку, до Суду не надходило.
Таким чином вимоги ухвали Верховного Суду від 15 вересня 2025 року про залишення без руху скаржник не виконав.
Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.
Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Аналіз указаних положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що у випадку залишення касаційної скарги без руху з підстав неповажності причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник повинен зазначити інші підстави для поновлення такого строку, ніж ті, що були зазначені при зверненні з касаційною скаргою та яким суд уже надав оцінку, і надати докази на підтвердження таким підставам.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» від 23 жовтня 1996 року; «Гомес де ла Торре проти Іспанії»  від 19 грудня 1997 року.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Тобто, вказаною законодавчою нормою встановлено дві обставини, за яких суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Отже, враховуючи, що Судом в ухвалі від 15 вересня 2025 року визнано неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень та відсутність клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження чи будь-яких інших заяв із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для застосування пункту 4 частини першої статті 333 КАС України.
Оскільки, судом встановлено наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження у зв`язку відсутністю клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження чи будь-яких інших заяв із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, клопотання про відстрочення сплати судового збору не вирішується.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду 22 квітня 2025 року у справі №420/29891/24.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	А.В. Жук С.А. Уханенко   Ж.М. Мельник-Томенко