ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 916/1838/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богацької Н.С.
суддів: Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання: Алієва К.О.

за участю представників учасників справи:
від ТОВ «Персей-Плюс» - не з`явився,
від ТОВ «Нові енергетичні проекти» - не з`явився,
від ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» - Гедіков С.Л.,
від приватного виконавця – Зауліна О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Племптахокомбінат «Запорізький»
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.08.2025 про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця, постановлену суддею Шаратовим Ю.А., м. Одеса, повний текст складено 01.09.2025
у справі № 916/1838/25
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Персей-Плюс»
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові енергетичні проекти»
за участю: Товариства з обмеженою відповідальністю «Племптахокомбінат «Запорізький»
за участю: Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О.
про: стягнення 302 800 грн,
ВСТАНОВИВ
У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Персей-Плюс» (далі ТОВ «Персей-Плюс») звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою (вх. № 1871/25) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові енергетичні проекти» (далі ТОВ «Нові енергетичні проекти») 302800 грн заборгованості.
14.05.2025 Господарським судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення з ТОВ «Нові енергетичні проекти» на користь ТОВ «Персей-Плюс» 302800 грн заборгованості та 302,80 грн судового збору.
16.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О. (далі приватний виконавець) постановою ВП № 78380991 відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 916/1838/25, виданого 05.06.2025 Господарським судом Одеської області.
18.06.2025 ТОВ «Персей-Плюс» звернулося до суду із заявою (вх. № 2-923/25), в якій просило суд: звернути стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Племптахокомбінат «Запорізький» (далі ТОВ «ППК «Запорізький») у розмірі 303102,80 грн, яке має заборгованість перед ТОВ «Нові енергетичні проекти» згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Нові енергетичні проекти» перед ТОВ «Персей-Плюс» на підставі судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 у справі №916/1838/25 заяву ТОВ «Персей-Плюс» (від 18.06.2025 вх. № 2-923/25) задоволено, звернуто стягнення на грошові кошти ТОВ «ППК «Запорізький» у розмірі 303102,80 грн, яке має заборгованість перед ТОВ «Нові енергетичні проекти» згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Нові енергетичні проекти перед ТОВ «Персей-Плюс» на підставі судового наказу виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ППК «Запорізький» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 у справі №916/1838/25.
22.07.2025 ТОВ «ППК «Запорізький» звернулося до приватного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження, посилаючись на те, що апеляційний суд відкрив апеляційне провадження по перегляду ухвали, яка була підставою для звернення стягнення на його грошові кошти.
Приватний виконавець відмовив у задоволені заяви, зазначаючи, що положення статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) застосовуються за умови оскарження лише рішення, за яким видано виконавчий документ, проте, до заяви не додано підтверджуючих доказів,   що на рішення, за яким видано виконавчий документ, а саме судовий наказ у справі № 916/1938/25, з виконання якого відкрито виконавче провадження 78380991, подано апеляційну скаргу та відкрито апеляційне провадження.
30.07.2025 ТОВ «ППК «Запорізький» звернулося до суду із скаргою (вх. № 2-1214/25) на дії приватного виконавця, в якій просило:
- визнати протиправною бездіяльність та рішення приватного виконавця про відмову у зупиненні виконавчого провадження № 78380991 стосовно ТОВ «ППК «Запорізький» з примусового виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, у справі № 916/1838/25;
- зобов`язати приватного виконавця зупинити виконавче провадження № 78380991 стосовно   ТОВ «ППК «Запорізький» з примусового виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, у справі № 916/1838/25 на підставі статті 38 Закону.
Ухвалою Господарським судом Одеської області від 25.08.2025 у задоволенні скарги ТОВ «ППК «Запорізький» (від 30.07.2025 за вх. № 2-1214/25) відмовлено.
Місцевий господарський суд виходив з того, що у даному випадку стягнення відбувається саме на підставі судового наказу, а не ухвали суду про звернення стягнення на грошові кошти, на підставі якої жодних виконавчих документів не видавалось. За таких обставин, приватний виконавець і не мав підстав для зупинення виконавчого провадження в порядку ст. 38 Закону.
Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «ППК «Запорізький» подало на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення скарги.
Апеляційна скарга ТОВ «ППК «Запорізький» мотивована наступним:
- стаття 38 Закону в повній мірі розповсюджується і на ухвалу суду від 07.07.2025, яка прийнята  приватним виконавцем до виконання, і на підставі якої стягуються з апелянта в примусовому порядку грошові кошти, на які звернуто стягнення в межах первинного виконавчого провадження;
- надаючи власне тлумачення положенням ст. 38 Закону, судом не враховано, що відповідні ухвали відносяться до тих, які можуть бути оскарженні окремо від рішення суду, що також має суттєве значення в питанні відкриття апеляційного провадження або поновлення строку на її подання;
- судом не було враховано, що в даному випадку рішення суду (як вказано у ст. 38 Закону), це і є відповідна ухвала, за якою звернуто стягнення на грошові кошти апелянта;
- в даному випадку виконавчий документ, який виданий за відповідним судовим рішенням, це і є сама ухвала, так як Закон відносить відповідну ухвалу до виконавчого документу;
- Закон не передбачає випадків видачі наказу про примусове виконання на підставі ухвали суду, натомість право на апеляційне оскарження відповідної ухвали закріплено на законодавчому рівні;
- ГПК України взагалі не передбачає можливості оскарження судового наказу в апеляційному порядку. Статтею 158 ГПК України передбачений механізм лише скасування судового наказу через подання боржником відповідної заяви до суду першої інстанції. Апелянт і не міг оскаржувати судовий наказ;
- за таких обставин, на думку скаржника, ухвала суду про звернення стягнення на грошові кошти є одночасно як відповідним рішенням суду, так і виконавчим документом, що зумовлювало обов`язок приватного виконавця зупинити виконавче провадження.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначено складу суду від 10.09.2025 для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М. 
Разом з тим, у зв`язку з перебуванням судді Принцевської Н.М. у відпустці, за розпорядженням керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 прийнято справу № 916/1838/25 до свого провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ППК «Запорізький» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.08.2025 колегією суддів у складі головуючого судді: Богацької Н.С., суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф., за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено ТОВ «Персей-Плюс», ТОВ «Нові енергетичні проекти» та приватному виконавцю строк до 03.10.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, призначено дану справу до розгляду на 28.10.2025 о 13:00 год.
У відзивах на апеляційну скаргу стягувач та приватний виконавець заперечували проти її задоволення, зазначаючи про її безпідставність, необґрунтованість, а також про те, що скаржником не спростовані висновки суду першої інстанції.
Приватний виконавець також звертав увагу, зокрема, на наступне:
- у відповіді на заяву, було зазначено, що при здійсненні виконавчого провадження обов`язково буде враховано наявність відкритого апеляційного провадження за скаргою на ухвалу суду від 07.07.2025;
- з моменту отримання заяви, приватним виконавцем не було здійснено жодних заходів примусового виконання (арешт коштів боржника або примусове списання коштів з рахунків);
- Верховний Суд неодноразово наголошував, що навіть якщо виконавець і порушив встановлений порядок вчинення виконавчих дій, проте при цьому не порушив права скаржника (скаржник не обґрунтував, а суд не встановив порушення прав саме скаржника), то така скарга задоволенню не підлягає.
Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Нові енергетичні проекти» не надходив.
23.10.2025 від ТОВ «ППК «Запорізький» надійшла заява (вх. 4253/25) про участь його представника в усіх судових засіданнях у справі № 916/1838/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 задоволена.
Будь-яких інших заяв чи клопотань не надходило.
У зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії Діброви Г.І. у відрядженні, за розпорядженням керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 справу №916/1838/25 за апеляційною скаргою ТОВ «ППК «Запорізький» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.08.2025 про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів: Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М. 
В судове засідання 28.10.2025 з`явились представники ТОВ «ППК «Запорізький» та приватного виконавця.
Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.
Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця щодо незупинення виконавчого провадження на підставі ст. 38 Закону.
Так, статтею 38 Закону передбачено, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.
Отже виконавче провадження зупиняється не пізніше наступного робочого дня якщо (1) поновлюється строк на подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або (2) апеляційна скарга прийнята до розгляду.
Згідно із ч. 1 ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Отже, судовий наказ, виданий Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25, і є тим рішенням суду, за яким відкрито виконавче провадження № 78380991.
У даному випадку, стягнення відбувається саме на підставі вищевказаного судового наказу, який відповідно до ст. 255 ГПК України не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Водночас, як вбачається з матеріалів цієї справи, ТОВ «ППК «Запорізький» було оскаржено   в апеляційному порядку інший судовий акт, а саме ухвалу від 07.07.2025 про звернення стягнення на грошові кошти скаржника, і на підставі цієї ухвали жодних виконавчих документів не видавалось.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у приватного виконавця правових підстав для зупинення виконавчого провадження згідно зі ст. 38 Закону.
Доводи скаржника вищевказаних висновків суду жодним чином не спростовують.
Додатково, колегія суддів зазначає наступне.
Так, статтею 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Сторони виконавчого провадження мають право оскаржити до суду як кожне окреме рішення, дію чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення, так і сукупність певних рішень, дій чи бездіяльності виконавця, які на думку скаржника порушують його права, свободи чи інтереси.
Втім, для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та / або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків (постанова Верховного Суду від 14.10.2024 у справі №910/10222/22).
Оскільки завданням господарського судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, звертаючись до суду, сторона виконавчого провадження зобов`язана обґрунтувати, а суд, у свою чергу, зобов`язаний встановити, яке саме право скаржника, як сторони виконавчого провадження, порушено та підлягає захисту в порядку судового контролю за виконанням (близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі №641/7824/180).
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника, тому має бути наведено правові підстави та обґрунтовано порушення прав з огляду на обов`язковість виконання судових рішень.
Відтак ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів сторони виконавчого провадження є неприпустимим, а саме собою порушення норм законодавства ще не є достатньою підставою для задоволення скарги в порядку судового контролю, необхідно також довести та встановити порушення прав саме скаржника як сторони виконавчого провадження.
Таким чином, якщо приватний виконавець порушив встановлений порядок вчинення виконавчих дій, проте при цьому не порушив права скаржника (скаржник не обґрунтував, а суд не встановив порушення прав саме скаржника, а не будь-якої іншої особи), така скарга задоволенню не підлягає (подібний за змістом висновок викладено Верховним Судом у постановах від 26.09.2023 у справі №911/1840/21 та від 05.12.2018 у справі №904/7326/17).
Так, норми законодавства не містять положень щодо зупинення виконавчого провадження у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали, постановленої в порядку ст. 336 ГПК України.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, приватним виконавцем, при наданні відповіді на заяву ТОВ «ППК «Запорізький», було зазначено, що ним (виконавцем) обов`язково буде враховано факт відкриття апеляційного провадження на ухвалу від 07.07.2025 про звернення стягнення на грошові кошти ТОВ «ППК «Запорізький».
Колегія суддів зазначає і скаржником жодним чином не спростовано, що з моменту отримання приватним виконавцем заяви ТОВ «ППК «Запорізький», жодних заходів примусового виконання здійснено не було.  
В свою чергу боржник, при поданні скарги, також не вказав, які саме його права порушені внаслідок незупинення приватним виконавцем виконавчого провадження.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, а також те, що незупинення приватним виконавцем виконавчого провадження саме собою не порушило жодних прав ТОВ «ППК «Запорізький», колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення скарги ТОВ «ППК «Запорізький» (від 30.07.2025 за вх. № 2-1214/25).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 та ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі «Серявін та інші проти України», пункт 58).
Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Племптахокомбінат «Запорізький» залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.08.2025 у справі №916/1838/25 про відмову у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Племптахокомбінат «Запорізький» (від 30.07.2025 за вх. № 2-1214/25) залишити без змін.
Постанова, відповідно до вимог ст. 284 ГПК України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 ГПК України.
Повна постанова складена 30.10.2025.

Головуючий суддя                                                                      Н.С. Богацька

судді                                                                                          Я.Ф. Савицький    

                                                                                                    Н.М. Принцевська