Справа № 305/1021/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        18 вересня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючої – судді Кожух О.А.,
суддів – Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.
з участю секретаря – Гусонька З.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сойма Іван Юрійович, на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2025 року (суддя Попова О.М.) у справі № 305/1021/24 за позовною заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого відшкодування в порядку регресу.
Позов мотивовано тим, що 06.07.2022 о 16 годин 30 хвилин, у с. Верхнє Водяне, по вул. Річанська, № 12 «а» Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався попереду, яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.08.2022 у справі № 305/1418/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахованою, відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Право на розпорядження і керування транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , на підставі довіреності має ОСОБА_3 . 
ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.
Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 124 від 24.08.2022, вартість збитків, заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 256 226,22 грн.
МТСБУ виплатило потерпілому ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 160 000 грн, а також понесло витрати на визначення розміру шкоди (виготовлення звіту експертом-оцінювачем) у розмірі 3732,96 грн. 
МТСБУ вказувало, що після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (підпункт 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону N 1961-IV).
Посилаючись на дані обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 160 000,00 грн відшкодування шкоди в порядку регресу, 3732,96 грн вартості послуг експерта та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2025 року позов МТСБУ задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 160 000,00 грн, а також вартість послуг експерта у розмірі 3732,96 грн, разом 163 732,96 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 3028 грн судових витрат.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги

На це рішення суду подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сойма І.Ю. 
Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову МТСБУ.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не з`ясовано причини настання ДТП. Зокрема вважає, що причиною ДТП стало не грубе порушення ПДР ОСОБА_1 , а обставини, які не залежали від його волі. У ОСОБА_1 стався серцевий напад (інфаркт), від якого він втратив свідомість, що спричинило зіткнення транспортних засобів. Місцевий суд не врахував, що ОСОБА_1 з місця ДТП був госпіталізований до КНП «Рахівська районна лікарня», де тривалий час лікувався з приводу серцевого нападу. Вважає, що суд не взяв до уваги відповідні докази щодо серцевого нападу й перебування на лікуванні, які додані до справи. 

       Позиція позивача та явка учасників справи        

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача – адвокат Лисенко М.П. – просить рішення суду залишити без змін, вважаючи, що апелянтом не спростовано обґрунтовані вимоги МТСБУ про обов`язок відповідача відшкодувати шкоду. У надісланій до апеляційного суду заяві просить розглянути справу без участі представника позивача. 
       Апелянт та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Зокрема, судова повістка була доставлена до електронного кабінету представника апелянта – адвоката Сойма І.Ю. – 06.08.2025 (а.с.206). Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Колегія суддів, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
       Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права 

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06.07.2022 о 16 год. 30 хв. у с. Верхнє Водяне, по вул. Річанська, № 12 «а» Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався попереду, яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.08.2022 у справі № 305/1418/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП (а.с.15-17).
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахованою, відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с. 27).
Потерпілий ОСОБА_4 , як користувач автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.
З метою визначення розміру страхового відшкодування 04.08.2022 було проведено огляд такого транспортного засобу (а.с. 68), складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 124 від 24.08.2022, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI», реєстраційний номер НОМЕР_3 , склала: 404329,34 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, експерт визначив 256226,22 гривні (а.с. 61-67).
МТСБУ здійснило розрахунок та виплату відшкодування, який проведений на основі: Наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України №3/9470 від 11.10.2022 та Довідки Моторного (транспортного) страхового бюро України від 09.10.2022 №1, та виплачено потерпілому 160000 гривень (а.с. 28, 80).
Також МТСБУ понесено додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в сумі 3732,96 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 934273 від 29.09.2022 (а.с.81).
Положення статті 1187 ЦК України «Відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» є спеціальними й передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність у разі завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності.
Частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Отже, при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки закон встановлює винятки, за яких на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування: якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки - стаття 1188 ЦК України), є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.
Отже, на відміну від загального порядку та умов відшкодування шкоди безпосередньо встановленого ЦК України (стаття 1166), умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (стаття 1187 ЦК України), є: (1) протиправність поведінки заподіювача шкоди, (2) наявність цієї шкоди у потерпілого і (3) причинного зв`язку між ними.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон 1961-IV) при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону 1961-IV (в редакції, чинній на момент ДТП) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 41.4 ст. 41 Закону 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок їх шкоди.
Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, зокрема якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Суб`єкт, до якого МТСБУ може заявити регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону N 1961-IV, є чітко визначеним. Коли МТСБУ виплатило відшкодування через те, що шкоду заподіяв транспортний засіб, власник (водій) якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (тобто, коли зробило виплату на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону N 1961-IV), воно набуває право на регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону N 1961-IV до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, бо саме він відповідальний за невиконання обов`язку зі страхування своєї цивільно-правової відповідальності. 
Судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не з`ясовано причини настання ДТП - серцевий напад (інфаркт), який стався у ОСОБА_1 . Посилання скаржника, які зводяться до того, що ДТП сталося не з його вини, а через серцевий напад у ОСОБА_1 є безпідставними.
Так, у постанові Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.08.2022 у справі № 305/1418/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП, вказано, що ОСОБА_1 , після роз`яснення йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, про що написав відповідну заяву. Згідно пояснення ОСОБА_1 , він допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Жодної інформації щодо поганого самопочуття ОСОБА_1 в момент зіткнення у постанові немає. 
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили,відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, встановлено, що на момент ДТП ОСОБА_1 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у зв`язку з чим позивач має право на стягнення з нього коштів у порядку регресу. Загальний розмір витрат МТСБУ склав 163732,96 грн, які суд першої інстанції правомірно стягнув з ОСОБА_1 .
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив :
       
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сойма Іван Юрійович – залишити без задоволення.
Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 23 вересня 2025 року.

Головуюча:                

Судді: