СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року                                    м. Харків                        Справа №905/431/25  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Плахов О.В., суддя Склярук О.І.,
за участі секретаря судового засідання Ярош В.В.,
за участю представників:
позивача – Тараненко Р.Ю., (адвокат), свідоцтво серія ОД №002878 від 21.09.2016 року, довіреність №25/11-41 від 25.11.2024 року
відповідача – Гребенар О.В. (адвокат), свідоцтво серія ЗП 001311 від 29.06.2017 року, довіреність №49/2025 від 07.04.2025 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вх.№1776Д/1) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 04.08.2025 у справі №905/431/25
за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ,
до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м. Краматорськ, Донецька область,
про стягнення заборгованості в сумі 14802515,99 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.08.2025 у справі №905/431/25 (повний текст складено 04.08.2025, суддя Демідова П.В.) заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про відстрочку виконання судового рішення – задоволено частково. Ухвалено відстрочити виконання рішення Господарського суду Донецької області від 24.07.2025 у справі №905/431/25 на 9 місяців до 23.03.2026.
Позивач з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права та не з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить:
- ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2025 по справі №905/431/25 – скасувати;
- відмовити Акціонерному товариству «ДТЕК Донецькі електромережі» у відстроченні виконання рішення від 24.07.2025 у справі №905/431/25 на 9 місяців до 23.03.2026 щодо сплати на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» заборгованості в розмірі 18802515,99 грн, з яких: 4515703,29 грн – 3% річних та 14286812,70 грн – інфляційні втрати, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 225630,19 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивач належить до Державного сектору економіки та забезпечує роботу об`єктів критичної інфраструктури та входить до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18.03.2020 №221 «Про внесення змін до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави».
На думку позивача, судом першої інстанції не прийнято до уваги загальновідому інформацію, що НЕК «Укренерго» в результаті ракетних атак на енергетичні об`єкти магістральних мереж України зазнало пошкоджень, що як наслідок для відновлення стабільної роботи енергоспроможності держави потребує великих фінансових витрат. Позивач зазначає, що внаслідок обстрілів у країні пошкоджено близько 50% об`єктів енергосистеми, більшість з яких перебуває на балансі позивача, а тому позивач знаходиться у не менш скрутному фінансовому становищі ніж відповідач та інші суб`єкти господарювання, які постраждали та продовжують потерпати внаслідок військової агресії Російської Федерації.
Позивач зазначає, що відповідно до інформації, отриманою від правоохоронних органів, в провадженні СБУ та Національної поліції України знаходиться більше 50-ти кримінальних проваджень, порушених за ознаками ч.1 ст.438 Кримінального кодексу України, по фактам обстрілів об`єктів енергетики НЕК «Укренерго», розташованих на території Миколаївської, Одеської, Херсонської, Запорізької, Дніпропетровської області областей. Окрім фактів обстрілів об`єктів енергетики НЕК «Укренерго», порушені кримінальні справи за фактами незаконного заволодіння майном НЕК «Укренерго. Відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 19.03.2022 №130 сума завданих збитків, завданих НЕК «Укренерго» внаслідок агресії з боку Російської Федерації, станом на 20.10.2023 за попереднім розрахунком складає 78243610000 грн. 
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» зазначає, що затримка отримання коштів стратегічним підприємством створює негативні фінансові ризики особливо в період військової агресії Російської Федерації, які могли бути направлені на відновлення пошкодженої критичної інфраструктури. За твердженням позивача, у зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем отриманих послуг, позивач не міг спрямувати власні кошти на відновлення пошкоджених об`єктів енергетики та був вимушений залучати кредитні фінансові ресурси. Позивач зазначає, що відповідач був обізнаний про відповідальність по договору у разі неналежного виконання своїх зобов`язань, заборгованість має досить тривалий характер, будь-яких доказів про намагання погасити вчасно заборгованість не надавав.
Позивач вважає, що наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, не є тією виключною обставиною, в розумінні ст. 331 Господарського кодексу України, які б давали підстави для відстрочення виконання судового рішення. Надання відстрочення виконання рішення суду у даній справі може призведе до порушення майнових інтересів НЕК «Укренерго», як учасника господарських відносин, який належним чином виконав договірні зобов`язання. На думку позивача, порушуючи договірні зобов`язання, відповідач створює умови через які виникає загроза щодо виконання позивачем своїх зобов`язань по обслуговуванню енергооб`єктів позивача, оплати праці працівникам позивача та виконанню грошових зобов`язань з третіми особами, виконання кредитних зобов`язань.
До апеляційної скарги позивачем подано копію звіту Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2023 рік та копію балансу (звіту про фінансовий стан) на 30.06.2024.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Плахов О.В., суддя Россолов В.В.) від 15.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на ухвалу Господарського суду Донецької області від 04.08.2025 у справі №905/431/25. Встановлено відповідачу строк протягом якого він має право подати до суду відзив на апеляційну скаргу, а також встановлено строк протягом якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку через підсистему електронний суд. Витребувано з Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/431/25.
22.08.2025 від Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» без задоволення, а ухвалу Господарського суду Донецької області від 04.08.2025 у справі №905/431/25 без змін.
Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2025 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Россолова В.В. для розгляду справи сформовано новий склад суду, а саме: головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Плахов О.В., суддя Склярук О.І.
У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити. Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував.
Щодо поданих позивачем до апеляційної скарги додаткових доказів колегія суддів зазначає, що всупереч положенням частини 2 статті 269 ГПК України вказані документи не були предметом дослідження в місцевому господарському суді, при цьому позивач не надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, у зв`язку з чим у апеляційного господарського суду відсутні підстави приймати їх до розгляду.
Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила таке.
Відповідно до положень статті 331 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Колегія суддів зауважує, що відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Колегія суддів зазначає, що визначення розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду належить до дискреційних повноважень суду. Дискреційне повноваження суду може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.12.2021 у справі №1840/2970/18.
Тож, відстрочення виконання рішення є правом суду, яке реалізується у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 ГПК України. При цьому відповідно до приписів статей 74, 76-79 ГПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.
Разом з тим, необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, і тому мають досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (аналогічні правові висновки наведено в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19, від 28.05.2024 у справі №906/1035/23). Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.
У рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Так, у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.
З огляду на те, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини (рішення від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України») несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.
У постанові Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №905/2953/17 зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції.
Таким чином, питання розстрочення або відстрочення рішення суду хоча і перебувають в площинні процесуального права, однак підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) залежать від предмету спору.
Так, рішенням Господарського суду Донецької області від 24.07.2025 у справі №905/431/25 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Акціонерного товариства « ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості в сумі 18802515,99 грн - задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» заборгованість в розмірі 18802515,99 грн, з яких: 4515703,29 грн – 3% річних та 14286812,70 грн – інфляційні втрати, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 225630,19 грн.
23.07.2025 до місцевого господарського суду від відповідача надійшла заява про відстрочку виконання судового рішення. В обґрунтування поданої заяви просив суд врахувати військову агресію Російської Федерації проти України; арешт державною виконавчою службою усіх рахунків боржника, в тому числі рахунку з якого здійснюється оплата усіх обов`язкових платежів, виплата заробітної плати працівникам та усього рухомого і нерухомого майна боржника в межах виконавчих проваджень; несприятливу фінансову ситуацію, що пов`язана з великими збитками у господарській діяльності, в тому числі необхідність постійного відновлення мереж в зоні ведення бойових дій (Донецька область); обмежену можливість примусового стягнення з більшості боржників відповідача у зв`язку із зупиненням здійснення виконавчих дій певних категорій споживачів послуг про розподіл; використання позивачем у своїй господарській діяльності електричних мереж відповідача, покладаючи всі втрати, які виникають під час передачі електричної енергії такими мережами на відповідача.
На підтвердження викладених обставин відповідачем подано документи: витяг з АСВП з переліком виконавчих проваджень; постанов Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №76755495 від 11.12.2024 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, ВП №51833760 від 04.08.2016, ВП №52990675 від 29.11.2016, ВП №58295613 від 06.02.2019, ВП №63888063 від 14.12.2020, ВП №74673715, ВП №74673838, ВП №74673941, ВП №74674060 від 11.04.2024, ВП №73606471 від 15.12.2023, ВП №76755495 від 11.12.2024, ВП №77331189 від 28.02.2025, ВП №77548162, ВП №77548274, ВП №77548370 від 19.03.2025, ВП №77937943 від 30.04.2025, ВП №78090044 від 16.05.2025, ВП №78413937 від 20.06.2025 про відкриття виконавчого провадження, ВП №51833760 від 29.06.2022 про арешт рахунків боржника; постанови Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ВП №54383049 від 23.08.2014 про відкриття виконавчого провадження; постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ВП №55985946 від 16.03.2018 про відкриття виконавчого провадження; постанови Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП №73593010 від 14.12.2023 про відкриття виконавчого провадження; постанови Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП №77928497 від 30.04.2025 про відкриття виконавчого провадження; довідок щодо дебіторської заборгованості №63/4374 від 10.04.2025 станом на 01.01.2025 та №4375 від 10.04.2025 станом на 01.04.2025; балансу (звіту про фінансовий стан) на 31 грудня 2024; звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за рік 2024; наказів АТ «ДТЕК «Донецькі електромережі» «Про тимчасове зупинення діяльності» №236-ОД від 20.05.2022, №240-ОД від 16.05.2022, №244-ОД від 30.05.2022, №263-ОД від 08.06.2022, №299-ОД від 22.07.2022, №306-ОД від 27.07.2022, №322-ОД від 12.08.2022, №45-ОД від 27.01.2023,№89-ОД від 21.02.2023, №201-ОД та №203-ОД від 30.03.2022, №213-ОД від 20.04.2022, №222-ОД від 27.04.2022, листів АТ «ДТЕК «Донецькі електромережі» «Про втрату контролю над структурним підрозділом» №01/10062-вих від 27.07.2022, від 30.01.2023 №84/1357-вих, від 30.03.2022 №1/5254, від 31.03.2022 №01/7514, від 08.06.2022 №01/7917, №01/10784-вих від 12.08.2022, від 20.04.2022 №01/5303-вих, №01/6998-вих від 20.05.2022, від 21.02.2023 №84/2581-вих, від 22.07.2022 №01/9904-вих, від 26.05.2022 №01/7358-вих, №01/5340-вих; переліку пошкодженого майна в результаті бойових дій АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» (2024). 
Досліджуючи питання наявності підстав для розстрочення виконання рішення, суд першої інстанції, враховуючи,, що відповідачем було надано достатньо доказів та наведено переконливі аргументи, які свідчать, що зазначені у заяві обставини ускладнюють негайне виконання рішення у цій справі з урахуванням соціально важливої діяльності підприємства, дійшов висновку про часткове задоволення заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» та надання відстрочити виконання рішення суду від 24.07.2025 на 9 місяців до 23.03.2026.
Колегія суддів зауважує, що оскільки закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи, апеляційний господарський суд враховує таке.
Військова агресія Російської Федерації проти України та введення в Україні воєнного стану має загальний характер та впливає на діяльність, без виключення, усіх суб`єктів господарювання, внаслідок масованих ракетних атак пошкоджені та зруйновані об`єкти як позивача, так і відповідача, що є загальновідомими фактами, отже, позивач так само, як і відповідач, поніс збитки внаслідок ведення бойових дій, а дії російської федерації мали і мають негативний вплив на господарську діяльність обох сторін.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру» до життєво-важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належить, зокрема, енергозабезпечення. 
Колегія суддів бере до уваги статус, мету і предмет діяльності позивача як оператора системи передачі, покладені на нього завдання згідно із законом. Зокрема, ПрАТ «НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії. Окрім того, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» внесено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83. 
Значення діяльності позивача є безумовно важливою для загального функціонування відповідного ринку. Разом із цим, необхідно також враховувати можливі негативні наслідки для стягувача при затримці виконання рішення суду, так і для боржника при виконанні рішення у встановлений строк.
При цьому, ПрАТ «НЕК «Укренерго» не доведено, що відстрочення виконання рішення суду у цій справі призведе до істотного понесення ним додаткових фінансових витрат та негативно вплине на його платоспроможність. Зокрема, ПрАТ «НЕК «Укренерго» не подано до суду першої інстанції доказів на підтвердження його фінансового стану. Посилаючись на понесення значних збитків, спричинених несплатою операторами системи розподілу грошових коштів за отримані послуги, стягувач не подав доказів наявності таких збитків, не повідомив розміру збитків, які понесені ним саме у зв`язку з заборгованістю боржника.
Колегія суддів враховує, що для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.
Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.
З матеріалів справи вбачається, що Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» є ліцензіатом з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Маріупольського, Нікольського, Мангушського, Авдіївського, Олександрівського, Волноваського, Мар`їнського, Покровського, Селидівського, Великоновоселівського, Торецького, Дружківського, Слов`янського, Костянтинівського, Добропільського, Криворізького, Лиманського, Бахмутського та Краматорського районів Донецької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі»  та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата, згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.11.2018 №1532.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на момент постановлення цієї постанови.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» є місто Краматорськ. 
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 (діяв до 20.03.2025), Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 (набрав чинності 20.03.2025) територія Краматорської міської територіальної громади Донецької області, включена до переліку територій, можливих бойових дій з 24.02.2022.
Згідно з вказаним переліком, територія Донецької області на якій відповідач здійснює свою господарську діяльність частково відноситься до тимчасово окупованих територій, частково до територій активних бойових дій.
Факт постійних ворожих обстрілів та руйнувань об`єктів інфраструктури вказаної територіальної громади є загальновідомим та не потребує доказуванню.
З долучених до матеріалів заяви листів та наказів про тимчасове зупинення діяльності вбачається, що внаслідок бойових дій російської армії на території України АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» фактично позбавлене можливості здійснювати управління діяльністю та доступу до більшої частини об`єктів енергетики, задіяних у процесі надання послуг з розподілу електричної енергії, розпоряджатися майном, технологічними транспортними засобами, товарно-матеріальними цінностями та документацією в структурних підрозділах, що розташовані на території: смт. Новолуганське, м. Соледар, м. Волноваха, м. Маріуполь, м. Лиман, м. Святогірськ, с. Сонячне, п. Ольгинка, с. Рівнопіль, с. Рибинське, с. Степове, с. Новопетрівка, смт. Ялта, смт. Мангуш, смт. Нікольське, с. Зелений Яр, с. Малоянисоль, смт. Новотроїцьке, смт. Зарічне, смт. Дробишево, с. Зелена долина, с. Білогорівка, с. Коровій Яр, с. Яцьківка, смт. Миронівський, смт. Дробишеве, смт. Богородичне та інші.
Відповідно переліку пошкодженого майна відповідача в результаті бойових дій (2024) пошкоджено ряд ліній електропередач та мереж електропостачання у Бахмутському Краматорському, Покровському та Волноваському районі.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем надані належні та допустимі докази, які свідчать, що вищенаведені обставини у своїй сукупності вплинули на фінансове становище АТ «ДТЕК Донецькі електромережі». Так, відповідно до довідки АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» №63/4374 від 10.04.2025, що станом на 01.01.2025 дебіторська заборгованість споживачів та постачальників перед відповідачем складала 1793617423,40 грн, а згідно довідки №63/4375 від 10.04.2025 станом на 01.04.2025 склала 1957386830,35 грн.
Відповідно до балансу та звіту про фінансові результати за 2024 рік збитки Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» за аналогічний період попереднього року становили 4394871 тис.грн, за звітній період 1845436 тис.грн., що свідчить про збиткову господарську діяльність відповідача. До матеріалів заяви відповідачем долучено ряд постанов відділів ДВС та витяг з АСВП з переліком виконавчих проваджень в підтвердження перебування на виконанні в органах державної виконавчої служби більше 20 виконавчих проваджень станом на червень 2025 із загальною сумою 7795366579,86 грн, зазначаючи, що залишок несплаченої суми складає більше 4,6 млрд.грн.
Колегія суддів ураховує, що інститут відстрочення судового рішення існує як раз для того, щоб з урахуванням фінансового стану боржника та стягувача, пропорційності їх інтересів, об`єктивності та винятковості обставин, що ускладнюють або виключають можливість негайного виконання судового рішення, надати можливість боржнику виконати свій обов`язок не ставши при цьому банкрутом у силу тих скрутних обставин, які наразі виникли через війну. 
При цьому, передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань та припинення своєї господарської діяльності, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів внаслідок переходу боржника у стан неплатоспроможності.
Водночас твердження позивача, що надання відстрочки може порушити баланс інтересів сторін спору й стимулюватиме відповідача надалі порушувати свої зобов`язання, з огляду на встановлені обставини функціонування підприємства відповідача, не є очевидним. Доводи позивача про те, що затримка виконання рішення суду призведе до наявності у нього збитків, зміни матеріального стану внаслідок неможливості негайного виконання рішення суду не підтверджені матеріалами справи; будь-які докази загрози банкрутства підприємства позивача, на відміну від підприємства відповідача в матеріалах справи відсутні.
Колегія суддів враховує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Hornsby v. Greece» від 19.03.1997, пункт 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі «Immobiliare Saffi v. Italy» №22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).
Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.
У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів, обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої ухвалено рішення. Тобто відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
З огляду на наведене та беручи до уваги надані сторонами докази у своїй сукупності, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідачем доведено обставини, що ускладнюють негайне виконання рішення суду.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів вважає, що за таких встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем, а задоволення клопотання Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про відстрочення виконання рішення суду на 9 місяців в повній мірі буде відповідати принципам справедливого судового розгляду в контексті ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 04.08.2025 у справі №905/431/25 – без змін.
З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Донецької області від 04.08.2025 у справі №905/431/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 23.09.2025 після виходу судді Плахова О.В. з відпустки.

Головуючий суддя                                                                    В.С. Хачатрян

Суддя                                                                                           О.В. Плахов  

Суддя                                                                                           О.І. Склярук