ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/6722/25	
                                                                                Суддя І інстанції – Царікова О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Коршуна А.О., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпро  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.02.2025 року № 047050030583 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, згідно ст. ст. 26, 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після досягнення віку 54 роки, а саме: з 05.02.2025 року;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 період роботи з 16.06.1991 року по 30.09.1994 року, коли ОСОБА_1 працював слюсарем-ремонтником з устаткування, та з 01.10.1994 року по 30.04.2007 року, коли ОСОБА_1 працював механіком у філіїї «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс», та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після досягнення віку 54 років з дати звернення про призначення ОСОБА_1 такої пенсії 05.02.2025 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано  рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.02.2025 № 047050030583 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 період роботи з 16.06.1991 року по 30.09.1994 року, коли ОСОБА_1 працював слюсарем-ремонтником з устаткування, та з 01.10.1994 року по 30.04.2007 року, коли ОСОБА_1 працював механіком у філіїї «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення про призначення ОСОБА_1 такої пенсії 05.02.2025.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Вказує на правомірність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.02.2025 року № 047050030583 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначає, про відсутність підстав для зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки у зазначений період атестація вищезазначеного робочого місця у передбаченому законодавством порядку і строки підприємством не проведена. 
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії згідно із ст. ст. 26, 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
12.02.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву ОСОБА_1 від 05.02.2025 та прийнято рішення №047050030583, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
В даному рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить 39 років 02 місяці 09 днів, а пільговий стаж по Списку №1 – не визначено. Також в даному рішенні зазначено, що до пільгового стажу не враховано періоди роботи позивача, оскільки відсутні накази про атестацію робочих місць та перелік проатестованих професій і посад на даному підприємстві, а також посада слюсар-ремонтник з устаткування та механік не передбачені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.
Не погодившись з вказаним рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
В свою чергу, як вбачається із трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , позивач працював на наступних посадах:
- 26.07.1988 р. – прийнятий в ремонтно-механічний цех слюсарем-ремонтником з ремонту устаткування гравітаційного відділення збагачувальної фабрики, нак. 499 від 26.07.1988 р.;
- 20.12.1988 р. – звільнений в зв`язку із закінченням виробничої практики, нак. 735 від 20.12.1988 р.;
-16.06.1991 р. – прийнятий в цех ремонту технологічного устаткування металургійного комплексу слюсарем-ремонтником з устаткування в металургійному цеху № 1, нак. 787 від 16.09.1991 р.;
- 30.04.2007 р. звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, нак. 278 від 19.04.2007 р.
На підтвердження пільгового характеру роботи у спірний період, позивачем до пенсійного органу було надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30.07.2021 року №234, видану Приватним акціонерним товариством «Юкрейніан Кемікал Продакс».
В свою чергу, зазначена довідка містить посилання на віднесення посади, яку обіймав позивача, до Списків виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, а також на накази про атестацію робочих місць.
В свою чергу, посади слюсаря-ремонтника та механіка, на яких працював позивач у спірний період передбачені Списками №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних  роботах,  на  роботах  з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці,  зайнятість в яких повний робочий день  дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 12.02.1964 №134-49, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 як працівників, зайнятих  на  роботах  з   радіоактивними               речовинами з активністю на робочому місці не менш як 0,1   мілікюрі   радію-226   або   еквівалентної  за радіотоксичністю  кількості  радіоактивних речовин і на ремонті технологічного устаткування в цих умовах.
За таких обставин, зважаючи на те, що  пільговий характер роботи позивача у спірні періоди з 16.06.1991 року по 30.09.1994 року та з 01.10.1994 року по 30.04.2007 року в повній мірі підтверджується записами трудової книжки та уточнювальною довідкою, колегія суддів робить висновок про протиправність незарахування відповідачем зазначених періоду до пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.
Відповідно, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.02.2025 року № 047050030583 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.
В свою чергу, зважаючи на те, що з урахуванням спірних періодів роботи позивача, які за наслідком судового розгляду підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача, останній має необхідний пільговий та страховий стаж, досяг визначеного віку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання пенсійний орган призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Разом з тим, суд першої інстанції зобов`язуючи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 період роботи з 16.06.1991 року по 30.09.1994 року, коли ОСОБА_1 працював слюсарем-ремонтником з устаткування, та з 01.10.1994 року по 30.04.2007 року, коли ОСОБА_1 працював механіком у філіїї «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення про призначення ОСОБА_1 такої пенсії 05.02.2025, не враховував того, що рішення про відмову в призначенні пенсії відносно позивача приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за принципом екстериторіальності, і саме воно досліджувало документи позивача і вирішувало питання про призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В свою чергу, дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії по втраті годувальника має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу такого виду пенсії.
Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.
Відтак, за наслідками судового розгляду, обов`язок щодо зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу та призначення пенсії має бути покладений на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
У зв`язку з наведеним, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року – змінити, виклавши абзаци 3 та 4 його резолютивної частини у наступній редакції.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 період роботи з 16.06.1991 року по 30.09.1994 року, коли ОСОБА_1 працював слюсарем-ремонтником з устаткування, та з 01.10.1994 року по 30.04.2007 року, коли ОСОБА_1 працював механіком у філіїї «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення про призначення ОСОБА_1 такої пенсії 05.02.2025.
В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
В повному обсязі постанова складена 18 листопада 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова