ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/488/25 Справа № 695/2077/25 Категорія: ч. 5 ст. 126  КУпАП	Головуючий у І інстанції Степченко М. Ю.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Чебан Т.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня  2025 року, якою
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець,  -
         визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

в с т а н о в и в :

        Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 10.05.2025 р. о 17 год. 05 хв., у с. Благодатне, а/д Н-16, на 11 км., керуючи транспортним засобом «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме посвідчення водія здано на збереження. Правопорушення вчинено повторно протягом року (ЕНА №4656776 від 05.05.2025), чим порушив вимоги п.2.1.а) ПДР.
         Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня  2025 року, ОСОБА_1 ,  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

         Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить: 
1. Поновити строк на апеляційне оскарження.
2. Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2025 року скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
        Вважає, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною передчасно та такою, що не відповідає вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних та матеріальних норм права, і за таких умов підлягає скасуванню.
        Вказує, що копію оскаржуваної постанови отримано за довіреністю 08.08.2025 року.
         Суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, всупереч вимогам закону розглянув справу у його відсутності, позбавив його права на захист та інших прав, визначених законом, не надав належної оцінки доказам, які досліджував.
         Вказує, що ОСОБА_1 не було відомо про складення протоколу ЕПР І №326205 від 10.05.2025 року та направлення даного протоколу до суду. Вказаний протокол складався у відсутності ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом.
        Суду також було достовірно відомо, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і немає можливості вживати заходів, щоб дізнатись про стан невідомого йому судового провадження.
В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 10.05.2025 року керував транспортним засобом. Дослідженим судом відеозаписом ( на який суд посилається як доказ) підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, у визначений спосіб та порядок Законом України «Про національну поліцію» працівники поліції під час керування транспортним засобом не зупиняли ОСОБА_1 .
         Постанова суду першої інстанції є незаконною через те, що ОСОБА_1 пред`явлено необгрунтоване звинувачення за ч.5 ст.126 КУПАП. 
         Суд у постанові послався на ознаку повторності, що є незаконним, оскільки суд вийшов за межі обвинувачення, що є неприпустимим.

           Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції вважає, що захиснику в інтересах ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2025 року, оскільки про існування вищевказаної постанови йому стало відомо після закінчення строку на апеляційне оскарження.

          Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
          Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
          Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
          Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 , 10.05.2025 р. о 17 год. 05 хв., у с. Благодатне, а/д Н-16, на 11 км., керуючи транспортним засобом «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме посвідчення водія здано на збереження. Правопорушення вчинено повторно протягом року (ЕНА №4656776 від 05.05.2025), чим порушив вимоги п.2.1.а) ПДР.
           Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
-        даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 326205  від 10.05.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 10.05.2025 р. о 17 год. 05 хв., у с. Благодатне, а/д Н-16, на 11 км., керуючи транспортним засобом «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме посвідчення водія здано на збереження. Правопорушення вчинено повторно протягом року (ЕНА №4656776 від 05.05.2025), чим порушив вимоги п.2.1.а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.(а.с.1);
-        даними рапорту т.в.о. ком. взводу №2 роти №2 БУПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції Н. Попович від 10.05.2025 року, де зазначено, що 10.05.2025 р. о 17 год. 05 хв., було зупинено транспортний засіб «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_1 , під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було встановлено, що останній не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме посвідчення водія здано на збереження. Правопорушення вчинено повторно протягом року (ЕНА №4656776 від 05.05.2025), чим порушив вимоги п.2.1.а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП. Від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився.(а.с.4);
-       даними  відеозапису від 10.05.2025 року, з якого вбачаються обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке вчинив ОСОБА_1 (а.с.7);
          Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
           Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
         Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
          Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
         Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
          Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні дані, дії ОСОБА_1   вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
          Надані докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.
          Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в  матеріалах справи докази не суперечать одне одному, та підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських.
          Невизнання ОСОБА_1   своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі, не спростовуються його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та підтверджуються відеофіксацією патрульних поліцейських.
Доводи апелянта, про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд апеляційної інстанції оцінює критично,  як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_1 .
         Такі твердження спростовуються відомостями відеозапису з місця події, відповідно до яких ОСОБА_1 перебуває в транспортному засобі «Мітсубісі» сам, без пасажирів, на блок-пості, де його зупинили працівники поліції, не заперечував факт керування транспортним засобом та вказує, що прямує до м. Прилуки, не повідомляє працівників поліції, що транспортним засобом керувала інша особа та самостійно вказує. що посвідчення водія не має.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без наявності в нього посвідчення водія, суд вважає доведеним у судовому засіданні та підтверджується належними та допустимими доказами.
          За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
         Доводи апелянта про те, що він був  не повідомлений про дату і час  розгляду справи, є необґрунтованим, оскільки на (а.с.10-13) наявні судові повістки, з яких вбачається, що ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату і час розгляду вказаної справи.

          Доводи апелянта, про не набрання попередньої постанови законної сили, є також необґрунтованими.
          Так, відповідно до постанову серії ЕНА №4656776 від 05.05.2025 року (а.с.3) про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, для кваліфікації дій особи за ч. 5 ст. 126 КУпАП не є обов`язковим щоб попереднє судове рішення набрало законної сили, оскільки ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне вчинення правопорушення.

Доводи апелянта, про те, що ОСОБА_1 не роз`яснювали його права, є необґрунтованими та спростовуються даними відеозапису, згідно якого працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та останній підтвердив, що він знає свої права.   
           Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ч. 5 ст. 126 КУпАП, тому  апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованими.
           При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення автомобіля.
          За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 21.07.2025  року, немає.

Керуючись вимогами   ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

          Поновити захиснику в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня  2025 року.
          Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня  2025 року, якою ОСОБА_1 ,  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                               І.А. Поєдинок