ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/5204/24                Головуючий суддя І інстанції Музиченко В. О.
Провадження № 33/818/1395/25        Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2025 року                                                              м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., за участі особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Натини А.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Слобідського районного суду м. Харкова від 21 липня 2024 року щодо  ОСОБА_1 ,-
                                             УСТАНОВИЛА: 
Цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як установив суд 24 липня 2024 року о 16 годині 12 хвилини ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Forester» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в районі буд. 7-А по вул. Федоренка в м. Харкові з ознаками наркотичного та алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ, у лікаря нарколога водій ОСОБА_1 відмовився під відеофіксацію. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі захисник Натина А.О. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати а провадження у справі закрити.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що причиною відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння був його конфлікт із поліцейськими.
Крім того, автор апеляційної скарги просить врахувати і ту обставину, що ОСОБА_2 є волонтером, МГО «Міжнародний конгрес захисту прав та свобод людини «Світ» та виконує завдання цієї організації шляхом відвідування прифронтових регіонів України. 
Дослідивши матеріали справи, пояснення ОСОБА_1   апеляційний  дійшов висновку, апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. 
Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1   в порушенні правил дорожнього руху.
З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1   складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1   та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.
Отже безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що єдиною підставою відмови від огляду на стан сп`яніння був конфлікт із працівниками поліції. 
Вина ОСОБА_1   поза розумним сумнівом підтверджується:
- Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 327671 від 12.05.2025;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 12.05.2025, згідно якого водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння,
- рапортом інспектора СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області,
- відеозаписом події, що міститься на СD диску, доданому до матеріалів справи з якого вбачається, що ОСОБА_1   неодноразово працівником патрульної поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого ОСОБА_1 емоційно та в категоричній формі відмовився.
Санкцією ч.1ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.
Відповідно до пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Як  вже було  зазначено вище  дослідженого судом відеозапису з бодікамер поліцейських, долученого до матеріалів справи,  убачається, що на місці зупинки  ОСОБА_1    відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер та проведення такого огляду у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ.
Апеляційний суд наголошує на тому, що водій транспортного засобу повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже з наявних матеріалах справи доказах чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився виконувати законні вимоги інспектора та проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок чого водій(ка) порушив п.2.5 ПДР України.
Посилання в апеляційній скарзі на необхідність врахування даних про особу ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі.
Відповідно до ст.. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132 - 2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). 
Враховуючи що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відноситься до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху при накладенні стягнення характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність не враховуються.
  Отже судовим розглядом  правильно встановлено в діях  ОСОБА_1   склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.
Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.
Дії працівників патрульної поліції повністю відповідали букві закону і підстав для закриття провадження з цих підстав у апеляційного суду відсутні.
За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що норми КУпАП щодо спеціального суб`єкта не мали застосовуватись, а відповідно дії інспектора в цій частині є законними.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.
Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.
Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Натини А.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Слобідського районного суду м. Харкова від 21 липня 2024 року щодо  ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                             О.Ю. Грошева