УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/2087/25 Головуючий у 1-й інст. Яковлєв О.С. 
Номер провадження №23-з/4805/45/25
Категорія ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП  Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Мозгового Володимира Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі заяву захисника Мозгового Володимира Володимировича про відвід судді Григорусь Н.Й. по справі про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и в:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2025 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Звільнено  ОСОБА_1 від сплати судового збору згідно вимог закону.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
10.09.2025 в судовому засіданні захисник  ОСОБА_1 – адвокат Мозговий В.В. заявив відвід судді Григорусь Н.Й. Обґрунтовує відвід тим, що матеріали справи не підтверджують факту керування  ОСОБА_1 транспортним засобом та перебування такого в стані руху. Суддя Григорусь Н.Й. рішенням Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 18.12.2024 №3672/2дп/15-24 була притягнута до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з помилковою практикою закриття справ та скасування постанов районних судів за ч.1 ст.130 КУпАП. Під час засідання дисциплінарної палати суддя Григорусь Н.Й. пояснила, що «помилково пов`язувала можливість притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з наявністю підстав для зупинення транспортного засобу працівниками поліції та беззаперечного доказу повідомлення причин зупинки. Наразі вона змінила свою позицію та практику» (п.13 вищевказаного рішення). На думку захисника, ці обставини створюють сумніви у неупередженості судді під час розгляду цієї справи. 
Вивчивши матеріали справи, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, суд вважає, що у задоволенні клопотання про відвід судді слід відмовити з таких підстав.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить підстав та порядку вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, в зв`язку з чим за аналогією закону слід керуватись нормами Кримінального процесуального кодексу України.
Положеннями статей 75, 76 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.
Пунктом 4 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.
Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект, а саме наявність безсторонності, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях (рішення Європейського суду з прав людини від 26 вересня 2019 року у справі "Ilie v. Romania", заява № 26220/10).
Заявлений захисником Мозговим В.В. відвід судді в рамках розгляду даної справи про адміністративне правопорушення є необґрунтованим та безпідставним, оскільки факт притягнення судді Григорусь Н.Й. до дисціплінарної відповідальності не свідчить про наявність будь-яких підстав сумніватися у її упередженості під час розгляду саме цієї справи.
Доводи заявника ґрунтуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, які б достовірно свідчили про наявність підстав, передбачених ст.75 КПК України.
Обставини, які б виключали участь судді Григорусь Н.Й. у розгляді даної справи, в ході розгляду клопотання про відвід не встановлені, відтак клопотання про відвід задоволенню не підлягає.
Європейський Суд з прав людини у пункті 35 справи «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), рішення від 26 жовтня 1988 року, і, в подальшому, постійно підкреслює, що зацікавлена особа повинна проявляти старанність при виконанні процедурних кроків, що стосуються неї, утримуватися від використання тактики відстрочки і використовувати можливості, передбачені національним законодавством, для скорочення розгляду.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що діючи в рамках дозволеної поведінки - права на відвід суддів, учасники процесу повинні використовувати це право з метою, що не протирічить цілям правосуддя, а саме не затягувати процес та не перешкоджати його здійсненню, а добросовісно користуватися процесуальними правами.
Керуючись ст.8 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

       У задоволенні клопотання захисника Мозгового Володимира Володимировича про відвід судді Григорусь Н.Й. відмовити.
       Постанова оскарженню не підлягає.

       Суддя: О.М.Галацевич