УХВАЛА
про залишення скарги без руху
22 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 184/1712/23
провадження № 51-3626 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4                       на вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області                          від 20 вересня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду                                 від 29 травня 2025 року, 
установив:
Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області вироком                               від 20 вересня 2024 року засудив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятдесят одну тисячу (51 000) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Задовольнив частково цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , стягнув                                  з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 15 000 гривень.
Задовольнив цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , стягнув з ПрАТ «Страхова компанія «САЛАМАНДРА» на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду                                              в сумі 65065, 20 гривень та моральну шкоду в розмірі, що складає 5 відсотків       від суми страхового відшкодування, передбаченого договором страхування.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 11 червня 2025 року апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_4 залишив без задоволення, а вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2024 року - без змін. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального Кодексу (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до законодавчих положень у касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги, адже суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм права, не досліджує доказів,                        не вирішує питання про їх достовірність, не ревізує фактичних обставин справи, здійснюючи провадження виходить із обставин, установлених судами попередніх інстанцій і  наділений повноваженнями скасувати чи змінити оспорюване рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. 
Однак наведених вимог кримінального процесуального закону засуджена ОСОБА_4 не дотрималася.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджена, окрім іншого, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення. Таким чином, засуджена фактично просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі статтею 438 КПК не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються.
Проте, у вступній частині своєї касаційної скарги засуджена вказує,                               що касаційна скарга подана на вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2025 року, а в прохальній її частині просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий апеляційний розгляд, чим допустила суперечність та неузгодженість своєї позиції,                             що позбавляє суд касаційної інстанції можливості визначитись з предметом оскарження та прийняти остаточне рішення за результатами розгляду касаційної скарги. 
Таким чином, недодержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, є підставою для залишення  касаційної скарги без руху.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду засудженою має бути підтверджено, що нею не пропущено цього строку.
Суд роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали                                      та з дотриманням положень ст. 427 КПК. 
З урахуванням наведеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2025 року залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали. 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                           ОСОБА_3