УХВАЛА
14 жовтня 2025 року
м. Київ
справа № 317/5475/23
провадження № 51-3955ск25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 , 
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 02 вересня 2025 року, 
встановив:
Засуджена звернулася до Суду з касаційною скаргою на указане вище судове рішення, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
За приписами ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При цьому, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно керуватися положеннями ст. 433 КПК, за якими суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Таким чином, суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Під час перевірки доводів, наведених у касаційній скарзі, керується фактичними обставинами, встановленими місцевим та апеляційним судами, і перевіряє лише правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також правової оцінки обставин.
У касаційній скарзі засуджена просить скасувати вирок Запорізького апеляційного суду від 02 вересня 2025 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.  Разом із тим, касаційна скарга не містить обґрунтування того, яких порушень приписів кримінального процесуального закону було допущено апеляційним судом за наслідками апеляційного перегляду вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 07 квітня 2025 року, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК, щодо його здійснення. 
Стверджуючи про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої через суворість, ОСОБА_4 не зазначає у чому саме полягають вказані порушення та не вказує про невідповідність вироку апеляційного суду вимогам ст. 420 КПК. 
Також засуджена не дотрималась положень ч. 6 ст. 427 КПК, де зазначено про необхідність долучити до касаційної скарги її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам і учасникам судового провадження, оскільки ОСОБА_4 додала  до касаційної скарги три копії касаційної скарги, а не чотири, що з урахуванням кількості учасників судового провадження не відповідає приписам вказаної норми.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що  касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на  усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 02 вересня 2025 року залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                  ОСОБА_3