Справа № 162/644/25 	Головуючий у 1 інстанції: Глинянчук В. Д. 	
Провадження № 22-ц/802/1187/25  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
11 листопада 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області від 01 вересня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал") в червні 2025 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідач ОСОБА_1 14 червня 2021 року в електронній формі уклали кредитний договір № 4905342, згідно з яким відповідач отримала 15000,00 гривень кредиту та зобов`язалась повернути кредит та проценти за користування ним, однак не виконала своїх зобов`язань належним чином. Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 18 жовтня 2021 року укладено договір відступлення права вимоги № 77-МЛ за яким позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 64436,25 гривень, з яких 15000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 48281,25 грн – заборгованість за процентами, 1155,00 грн - заборгованість за комісією. Просить стягнути з відповідача на свою користь 64436,25 гривень заборгованості, 2422,40 грн судового збору та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Заочним рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 01 вересня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 4905342 від 14 червня 2021 року, що укладений між відповідачем та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», у сумі 18281,25 грн, з яких 15000,00 грн - тіло кредиту, 3281,25 грн - відсотки. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто із  ОСОБА_1 на користь ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" 687,24 грн судових витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягнути із  ОСОБА_1 на користь ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" 1985,90 грн судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач "ФК "Кредит-Капітал" подало апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, винесеним у результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, та таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що кредитний договір був укладений 14.06.2021 та нарахування відсотків здійснювалось відповідно до п. 2.3., 2.3.1.1., 2.3.1.2. договору. Зміни до Закону України “Про споживче кредитування” були внесені 22.11.2023, а тому умови договору не суперечили законодавству на момент укладення, а тому стягненню підлягає заборгованість за відсотками в розмірі 48281,25 грн. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу, а також сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.
Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.
За змістом частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ТОВ «Мілоан» 14 червня 2021 року уклали електронний договір про споживчий кредит № 4905342, згідно з яким відповідач отримала у первісного кредитора 15000,00 гривень. Строк кредитування становив 25 днів, до 09 липня 2021 року. Процентна ставка за кожен день користування кредитом визначена на рівні 0,88 %, розмір процентів за користування кредитом становить 3281,25 гривень. Комісія за надання кредиту 1155 гривень.
Анкету-заяву на отримання кредиту у ТОВ «Мілоан», договір про споживчий кредит № 4905342, паспорт споживчого кредиту, графік платежів ОСОБА_1 підписала за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора. При цьому відповідач надала ТОВ «Мілоан» свої анкетні дані та номер банківського карткового рахунку.
Згідно з випискою з банківського карткового рахунку № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Мілоан» 15000,00 гривень 14 червня 2021 року.
ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 18 жовтня 2021 року уклали договір про відступлення права вимоги № 77-МЛ. Відповідно до вказаного договору, витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 4905342 від 14 червня 2021 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № 77-МЛ заборгованість ОСОБА_1 складає 64436,25 гривень, з яких 15000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 48281,25 гривня відсотки, 1155 гривень залишок по комісії.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до п. 6, п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України “Про електронну комерцію” електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За ч. 1, ч. 12 ст. 11 Закону України “Про електронну комерцію” пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Частина 1 ст. 12 Закону України “Про електронну комерцію” визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України).
Судом встановлено, що погодженим строком кредитування є строк 25 днів (п. 1.3 кредитного договору), тобто до 09.07.2021.
Стороною відповідача не спростовано факту отримання відповідачем кредитних коштів, а також не спростовано (не надано свого розрахунку) заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до умов договору № 4905342 встановлено, що кредит надавався відповідачу на строк 25 днів з відсотковою ставкою 0,88 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом. Сума кредиту становила 15000,00 гривень, а загальний розмір процентів по договору становить 3281,25 гривень.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16 і вони підставно застосовані судом першої інстанції у цій справі.
У договорі про споживчий кредит чітко зазначено термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом – 09.07.2021. 
Суд не застосовував до правовідносин, що виникли між сторонами, норми Закону України “Про споживче кредитування”, які були змінені згідно закону від 22.11.2023.
Судом першої інстанції правильно визначено період за який стягнуто проценти за користування кредитом і визначено їх розмір. Доводи апеляційної скарги в цій частині спростовуються наведеним вище.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в стягненні з ОСОБА_1 1155,00 грн комісії, оскільки позивачем не надало суду доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, які надаються позичальником та за які встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" залишити без задоволення.
Заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області від 01 вересня 2025 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 12 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя 

Судді