ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2659/24  Номер провадження 22-ц/814/2971/25	Головуючий у 1-й інстанції Старокожко В. П.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О. І.,
суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Третяк Катерини Павлівни на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2025 року по справі за позовом Державної екологічної інспекції Центрального округу до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства,

В С Т А Н О В И Л А : 

В листопаді 2024 року Державна екологічна інспекція Центрального округу (надалі- екологічна інспекція) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 11677,02 грн. та судовий збір 3028 грн.
В обґрунтування позову зазначала, що відповідач здійснював незаконну порубку деревину у лісополосі 03.03.2023 та був виявлений працівниками поліції, які наступного дня внесли відомості по вказаному факту до ЄРДР за ч. 1 ст. 246 КК України.
Згідно листа філії «Миргородське лісове господарство» ДП «Ліси України», розмір матеріальної шкоди незаконною порубкою 5 сироростучих дерев, з врахуванням інфляції на 2024 рік становить 11677,02 грн.
В зв`язку з закриттям кримінального провадження з підстав відсутності в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення та наявність складу адміністративного правопорушення, екологічною інспекцією було складено протокол та винесено постанову, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.
Вказаний штраф в добровільному порядку сплачено не було.
Вважає, що збитки заподіяні внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища підлягають стягненню в порядку ст. 1166 ЦК України.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 11677,02 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної екологічної інспекції Центрального округу судовий збір у розмірі 3028 грн. 
Задоволення позовних вимог обґрунтовано доведеністю факту завдання відповідачем шкоди, встановленим її розміром та наявністю причинного зв`язку між протиправною поведінкою та спричиненою шкодою. 

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Третяк К.П., яка діє в інтересах  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Вказує про неналежність як доказу постанови про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 153 КУпАП, оскільки притягнення до відповідальності відбулося з порушенням чинного законодавства.
Вказує, що суд, у відповідності до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, може зменшити розмір відшкодування шкоди, залежно від матеріального стану особи, а враховуючи, що відповідач є пенсіонером та має незначний дохід, по справі наявні підстави для цього.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги на рішення суду, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Як встановлено судом першої інстанції, з матеріалів кримінального провадження №12024170590000100 від 04.03.2024 вбачається, що 03.03.2024 слідчим СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області в присутності майстра лісу ОСОБА_2 , відповідача, понятих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проведено огляд лісополоси, що знаходиться за межами с. Костюки Лубенського району Полтавської області. Згідно з протоколом у лісополосі виявлено 5 низькозрізаних дерев породи клен товщиною 18, 23, 22, 15, 21 см. Виявлено автомобіль марки ВАЗ 2106 днз НОМЕР_1 з причепом без номерного знаку, на якому завантажено стовбури дерев, об`ємом 1.19 м.куб, у багажнику автомобіля виявлено бензопилу марки Експерт. Виготовлено 5 зрізів з пеньків, які опечатано.
Відомості по даному факту було внесені 04.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
29 березня 2024 року т.в.о. начальника СВ № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Рудь О.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України та направлено матеріали перевірки до Інспекції для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
Вказаною постановою органом досудового слідства встановлено, що 03.03.2023, близько 15:52 год. працівниками поліції під час патрулювання території обслуговування за межами с. Костюки Хорольського району виявлено ОСОБА_1 , який здійснював незаконну порубку деревини у лісополосі.
Згідно з розрахунком, здійсненим філією «Миргородське лісове господарство» на підставі постанови КМУ № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», розмір матеріальної шкоди незаконною порубкою сироростущих дерев породи клен товщиною 18, 23, 22, 15, 21 см., з урахуванням індексу інфляції, становить 11677,02 грн.
Згідно протоколу № 003569 про адміністративне правопорушення від 18 червня 2024 року ОСОБА_1 03 березня 2024 року близько 15:52 год. здійснив незаконну порубку у лісополосі, спричинивши матеріальну шкоду в сумі 11677,02 грн.
Постановою Державної екологічної інспекції Центрального округу 06/01/025-16 від 19.06.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Вказана постанова набрала законної сили.
20.09.2024 на адресу ОСОБА_1 була направлена претензія з пропозицією добровільної сплати суми збитків, яка залишилася без належної реакції. В добровільному порядку шкода не була відшкодована.
Ухвалюючи рішення, суд встановив наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданням шкоди, розмір якої обраховано у відповідності до Порядку проведення індексації такс, для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами. організаціями та громадянами у сумі 11677,02 грн., яку в порядку ст. 1166 ЦК України стягнув з відповідача як винної особи. 
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Згідно ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Згідно з ч.2 ст. 24 Лісового кодексу України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 105 Лісового кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
Статтею 107 Лісового кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
За змістом статей 68,69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Матеріалами справи доводиться та не спростовано відповідачем, що після закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, матеріали перевірки були скеровані до Державної екологічної інспекції Центрального округу як компетентного органу для вирішення питання про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
Постановою Державної екологічної інспекції Центрального округу від 19.06.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП за незаконну порубку деревини в лісополосі.
Відповідно до ст. 153 КУпАП знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб або фізичних осіб - підприємців - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК Країни вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В даному випадку судом обґрунтовано взято до уваги встановлені в ході досудового розслідування та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставини щодо здійснення відповідачем ОСОБА_1 незаконної порубки сироростущих дерев, чим завдано шкоду навколишньому природному середовищу, яка підлягає відшкодуванню в порядку ст. 1166 ЦК України. 
Таким чином, вірно встановивши обставини по справі та врахувавши доведеність спричинення шкоди неправомірними діями ОСОБА_1 , що виразилися в незаконній порубці дерев, що завдало шкоду державі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять посилань на обставини, які б свідчили про їх помилковість. 
Твердження апелянта про неналежність як доказу постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП з огляду на порушення процедури винесення постанови, відхиляються колегією суддів як безпідставні, оскільки, вказана постанова набрала законної сили, самим правопорушником у встановленому законом порядку не оскаржувалася, а відтак є обов`язковою в розумінні ч. 6 ст. 82 ЦПК України для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій особи, яка визнана винною.
При цьому самі посилання на недодержання компетентним органом процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності - не мають правового значення при розгляді цивільної справи про наслідки скоєного правопорушення, оскільки такі твердження слугували б доводами скарги правопорушника під час оскарження дій посадових осіб в порядку КАСУ, чого останнім здійснено не було. 
Разом з цим, колегією суддів не вбачаається достатніх правових підстав для застосування положень ч. 4 ст. 1193 ЦК України для зменшення розміру заподіяної незаконною порубкою дерев шкоди.
Посилання на вік правопорушника та незначний розмір його доходів - не може в даному випадку слугувати безумовною підставою для застосування норм ч. 4 ст. 1193 ЦК України, яка передбачає можливість зменшення судом розміру відшкодування шкоди. При цьому, сам відповідач своєї вини не визнав, в скоєному не розкаявся, призначений до сплати штраф за ст. 153 КУпАП не сплатив. 
За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Третяк Катерини Павлівни залишити без задоволення.
Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 18 вересня 2025 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Карпушин Г.Л.