П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/3626/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів  – Осіпова Ю.В.,
                                – Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року, прийняте у складі суду судді Ярощука В.Г. в місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом Фермерського господарства Скляр Сергія Вадимовича до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фермерського господарства Скляр Сергія Вадимовича до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому позивач просить суд про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень відповідача: від 30.12.2024 № 2576914290702, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 6117061,25 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 4893649,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1223412,25 грн; від 30.12.2024 № 2577014290702, яким до позивача застосовано штраф у сумі 13600,00   гривень.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року адміністративний позов Фермерського господарства Скляр Сергія Вадимовича задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 30.12.2024 № 2576914290702 (форма «Р») і від 30.12.2024 № 2577014290702 (форма «ПН»).
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом були порушено норми матеріального та процесуального права, при цьому неповно з`ясовано обставини справи, тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що ФГ СКЛЯР С.В. до перевірки та заперечень не було надано агрохімічну паспортизацію орних земель за перевіряємий період, що унеможливлює зробити висновки щодо їх забезпечення поживними речовинами. Апелянт вказує, що позивачем до перевірки не надано відповідні документи, бухгалтерські документи, тощо, які обґрунтовують списання зі складу добрив саме у такій кількості, яка зазначена в актах списання добрив та відповідно не доведено їх використання в господарській діяльності платника, що в свою чергу свідчить про заниження податкових зобов`язань, чим порушено п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України. Крім того, апелянт зазначає, що вимоги договорів поставки сільськогосподарської продукції від 26.02.2019 №193 та безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 26.02.2019 №192ВФП не відповідають ознакам, наведеним у ст. 601 ЦК України, тобто не є зустрічними, однорідними та відповідно не можуть бути припинені зарахуванням в односторонньому порядку.
Представником позивача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,  основним видом діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11) (а.с. 136-137, том 1).
Миколаївський регіональний центр Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» розробив і виготовив позивачу Еколого-агрохімічні паспорти полів ФГ ОСОБА_1 212 року, що підтверджується Договором від 18.06.2012 № 21/01-12 на виконання робіт з агрохімічного обстеження земель сільськогосподарського призначення (затверджене планове обстеження земель) (а.с. 180, том 2), Актом прийому-передачі робіт з відбору змішаних зразків грунту від 18.06.2012 № 1 (а.с. 179, том 2), банківською випискою від 17.07.2012 (а.с. 178, том 2) і Довідкою про зміну назви установи (а.с. 177, зворотній бік, том 2).
У листі від 14.05.2025 № 158-13/01/33 (а.с. 177, том 2) Миколаївський регіональний центр Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» повідомив, що в Еколого-агрономічних паспортах полів, виданих на підставі договору № 21/01-12 від 18.06.2012 допущено технічну помилку: замість слів «ФГ ОСОБА_2 » просить вважати правильним «ФГ ОСОБА_3 ».
Відповідно до Еколого-агрохімічних паспортів полів ФГ ОСОБА_1 2012 року із 17 полів дуже низький ступінь забезпеченості азотом мали 15 земельних ділянок, а з низьким – дві (а.с. 185-187, том 1).
Наказом позивача від 29.12.2017 № 22 затверджено інструкцію використання мінеральних добрив на ФГ ОСОБА_4 (а.с. 188-189, том 1).
На 2020-2024 роки позивач склав розрахунок використання добрив (а.с. 190, том 1).
В Акті управління фітосанітарної безпеки ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області, складеному за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту рослин, від 11.05.2021 № 4 (а.с. 191-197, том 1) зауваження до позивача були відсутні.
Згідно з актами списання товарів від 30.09.2019 № 31 (а.с. 155, лицьовий бік, том 1), від 31.03.2020 № 13 (а.с. 158, лицьовий бік, том 1), від 28.04.2020 № 17 (а.с. 159, зворотній бік, том 1), від 30.09.2020 № 41 (а.с. 161, лицьовий бік, том 1), від 30.10.2020 № 46 (а.с. 163, лицьовий бік, том 1), від 30.04.2021 № 19 (а.с. 105, лицьовий бік, том 1), від 31.08.2021 № 43 (а.с. 106, зворотній бік, том 1), від 30.09.2021 № 51 (а.с. 168, лицьовий бік, том 1), від 31.01.2022 № 6 (а.с.171, лицьовий бік, том 1), від 30.04.2022 № 7 (а.с. 172, зворотній бік, том 1), від 30.11.2023 № 61 (а.с. 175, зворотній бік, том 1), від 29.02.2024 № 10 (а.с. 177, лицьовий бік, том 1) і від 30.04.2024 № 21 (а.с. 178, зворотній бік, том 1) та актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту від 30.09.2019 за вересень 2019 року (а.с. 155, зворотній бік, а.с. 156, лицьовий бік, том 1), від 31.03.2020 за березень 2020 року (а.с. 158, зворотній бік, а.с. 159, лицьовий бік, том 1), від 28.04.2020 за квітень 2020 року (а.с. 160, том 1), від 30.09.2020 за вересень 2020 року (а.с. 161, зворотній бік, а.с. 162, лицьовий бік, том 1), від 30.10.2020 за жовтень 2020 року (а.с. 163, зворотній бік, а.с. 164, том 1), від 30.04.2021 за квітень 2021 року (а.с. 165, зворотній бік, а.с. 166, лицьовий бік, том 1), від 31.08.2021 за серпень 2021 року (а.с. 167, том 1), від 30.09.2021 за вересень 2021 року (а.с. 168, зворотній бік, а.с. 169, лицьовий бік, том 1), від 31.01.2022 за січень 2022   року (а.с. 171, зворотній бік, а.с. 172, лицьовий бік, том 1), від 30.04.2024 за квітень 2022 року (а.с. 173, том 1), від 30.11.2024 за листопад 2023 року (а.с. 176, том 1), від 29.02.2024 за лютий 2024 року (а.с. 177, зворотній бік, а.с. 178, лицьовий бік, том 1), від 30.04.2024 за квітень 2024 року (а.с. 179, том 1) позивачем використано і підлягають списанню та виключенню з бухгалтерського обліку мінеральні добрива на суму відповідно 7654227,34 грн, 687000,00 грн, 2135433,33 грн, 6009860,00 грн, 3630795,00 грн, 4047780,00   грн, 6826836,58 грн, 7893104,00 грн, 5440136,00 грн, 2946712,00 грн, 1537060,00   грн, 5710039,37 грн і 1800000,00 гривень.
Відповідно до подорожніх листів трактора позивач вносив на оброблюваних ним земельних ділянках добрива у вересні 2019 року (а.с. 198, 200-206, 208-215, том 1), у березні 2020 року (а.с. 165-170, том 2), у квітні 2020 року (а.с. 216, 217, 220, 222, том 1), у вересні 2020 року (а.с. 223-225, 227-230, 232-233, 235-243, том 1), у жовтні 2020 року (а.с. 218, 219, 221, 226, 231, 234, 244, том 1), у квітні 2021 року (а.с. 4, 5, 7, 12, том 2), у серпні 2021 року (а.с. 245, 246, том 1), у вересні 2021 року (а.с. 247-250, том 1; а.с. 1-3, 6, 8-10, 14, 16, 18, 20, том 2), у січні 2022 року (а.с. 24-27, том 2), у квітні 2022 року (а.с. 22, 23, том 2), у листопаді 2023 року (а.с. 28-31, том 2), у лютому 2024 року (а.с. 38, том 2) та у квітні 2024 року (а.с. 40, зворотній бік, а.с. 41, том 2).
26.02.2019 позивач (продавець) уклав з ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» (покупець) договір № 193 поставки сільськогосподарської продукції (а.с. 42-43, том 2) (далі – Договір № 193).
Відповідно до пункту 1.1 Договору № 193 продавець зобов`язався поставити, а покупець оплатити і прийняти пшеницю (далі – Продукція).
Орієнтовна кількість Продукції складає 2000,00 (+/-5 %) тонни (абзац перший пункту 2.1 Договору № 193).
Згідно з пунктом 3.2 Договору № 193 загальна базова вартість Продукції, яка постачається за цим договором, складає 12000000,00 грн (+/-5%), зокрема з ПДВ, і може бути скоректованою з врахуванням положень 3.1 цього Договору.
Пунктом 5.1 Договору № 193 встановлено, що покупець здійснює продавцю передоплату вартості Продукції на розрахунковий рахунок продавця в період з 26.02.2019 по 15.07.2019.
На підставі Договору № 193 позивач виставив ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» рахунок на оплату від 27.02.2019 № 2 (а.с. 164, том 2) за постачання 2000 т пшениці на загальну суму 12000000,00 грн, зокрема 2000000,00 грн ПДВ.
Відповідно до платіжних інструкцій кредитного переказу коштів від 27.02.2019 №   13441 (а.с. 45, зворотній бік, том 2) і від 05.03.2019 № 13590 (а.с. 46, том 2) ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» оплатив позивачу за пшеницю за рахунком від 27.02.2019 № 2 на суму відповідно 11000000,00 грн і 1000000,00 гривні.
Позивач склав і подав контролюючому органу щодо поставки ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» податкові накладні від 27.02.2019 № 3 на загальну суму 11000000,00 грн, включаючи 1833333,33 грн ПДВ (а.с. 47-48, том 2), та від 05.03.2019 № 6 на загальну суму 1000000,00 грн, включаючи 166666,67 грн ПДВ (а.с. 48, зворотній бік, 49).
Крім цього, він подав 18.03.2019 податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2019 року (а.с. 50-53, том 2), в якій задекларував обсяг постачання ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» у лютому 2022 року на суму ПДВ 1833333,33 грн, а 19.04.2019 – податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2019 року (а.с. 53, зворотній бік, а.с. 54-55, том 2), в якій задекларував обсяг постачання ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» у березні 2022   року на суму ПДВ 166666,67 гривні.
27.07.2019 позивач з ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» уклали додаткову угоду № 1 до договору поставки сільськогосподарської продукції № 193 від 26.02.2019 (а.с. 58, том 2), згідно з яким сторони розірвали Договір № 193 і домовились про закриття всіх взаєморозрахунків за Договором № 193 до 01.08.2019.
Також 26.02.2019 між позивачем і ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» було укладено Договір №   192ВФП безвідсоткової поворотної допомоги (а.с. 61, том 2) (далі – Договір № 192ВФП), згідно з пунктами 1 і 2 якого позивач надав ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» безвідсоткову поворотну допомогу в розмірі 11000000,00 грн до 15.07.2019.
Згідно з платіжної інструкції до кредитного переказу коштів від 27.02.2019 № 870 (а.с.   163, том 2) позивач перерахував на банківський рахунок ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» 11000000,00 грн, призначення платежу: безвідсоткова поворотна фінансова допомога згідно договору № 192 ВФП від 26.02.2019 без ПДВ.
Листом від 27.06.2019 № 487 ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» повідомив позивача про неможливість погашення заборгованості за Договором № 192ВФП на суму 6000000,00 грн без ПДВ (а.с. 62, лицьовий бік, том 2). У зв`язку з цим, його контрагент просив у рахунок погашення вказаної заборгованості врахувати зустрічну заборгованість позивача за Договором № 193 в розмірі 6000000,00 грн, включаючи ПДВ.
Згідно з бухгалтерської довідки від 27.06.2019 № 1 (а.с. 62, зворотній бік, том 2) позивач провів з ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» на підставі листа від 27.06.2019 № 487 взаємозалік на 6000000,00 гривень. 
Факт проведення 27.06.2019 взаємозаліку також підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2019-27.06.2019 між позивачем і ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» (а.с. 64, зворотній бік, том 2).
27.06.2019 позивач подав контролюючому органу розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 27.02.2019 № 3 на суму коригування податкових зобов`язань з ПДВ на 1000000,00 грн (а.с. 65, том 2).
Відповідно до Заключної виписки з банківського рахунку позивача за період з 15.07.2019 по 21.07.2019 (а.с. 59-60, том 1) на розрахунковий рахунок позивача від ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» надійшов 17.07.2019, 18.07.2019 і 19.07.2019 частково повернутий аванс згідно з Договором № 193 на загальну суму 6000000,00 грн, а також 18.07.2019 повернення поворотної фінансової допомоги відповідно до Договору № 192ВФП на загальну суму 3000000,00 гривень.
17.07.2019, 18.07.2019 і 19.07.2019 позивач подав контролюючому органу розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до відповідних податкових накладних (а.с. 66-68, том 2).
У податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року, подану позивачем 19.07.2019 (а.с. 69-72, том 2), він відкоригував податкові зобов`язання з ПДВ за господарською операцією з ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» шляхом зменшення податкових зобов`язань з ПДВ на 1000000,00 гривень.
Крім цього, у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2019 року, подану позивачем 19.08.2019 (а.с. 72, зворотній бік, а.с. 73-76, том 2), він відкоригував податкові зобов`язання з ПДВ за господарською операцією з ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» шляхом зменшення податкових зобов`язань з ПДВ також на 1000000,00 гривень.
На підставі коригування Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2024 рік, затвердженого в.о. Голови Державної податкової служби України Кірієнком ТП. 27.06.2024 (а.с. 189-190, том 2), наказів Головного управління ДПС у Миколаївській області від 21.10.2024 № 1453-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФГ СКЛЯР С.В. (код за ЄДРПОУ 36349287)» (а.с. 196, том 2), від 13.11.2024 № 1580-п «Про продовження строків проведення документальної планової виїзної перевірки ФГ СКЛЯР С.В. (код за ЄДРПОУ 36349287)» (а.с. 195, том 2) і направлення на перевірку відповідача від 31.10.2024 № 2644/14-29-07-10 (а.с. 193, лицьовий бік, том 2), від 31.10.2024 № 2645/14-29-07-10 (а.с. 193, зворотній бік, том 2), від 31.10.2024 № 2646/14-29-07-10 (а.с. 194, лицьовий бік, том 2) і від 31.10.2024 № 2647/14-29-07-10 (а.с. 194, зворотній бік, том 2), посадові особи відповідача провели документальну планову виїзну перевірку позивача.
За результатами цієї перевірки Головне управління ДПС у Миколаївській області склало Акт від 29.11.2024 № 19208/14-29-07-02/36349287 про результати документальної планової виїзної перевірки ФК СКЛЯР С.В. (код за ЄДРПОУ 36349287) (далі – Акт від 29.11.2024) (а.с. 15-81, том 1).
В Акті від 29.11.2024 відповідач дійшов до висновку про недоведення позивачем використання ним у господарській діяльності і непідтвердження відповідними первинними (бухгалтерськими) документами списання мінеральних добрив. В результаті цього позивач не нарахував, не сплатив податкові зобов`язання з ПДВ та не зареєстрував податкові накладні в ЄРПН на вартість безпідставно списаних зі складу добрив на озиму пшеницю, озимий ріпак, соняшник та просо на суму ПДВ 3893649,00 грн, а саме: у вересні 2019 року на 130032,00 грн, у березні 2020 року на 137400,00 грн, у квітні 2020 року на 289692,00 грн, у вересні 2020 року на 205584,00 грн, у жовтні 2020 року на 604143,00 грн, у квітні 2021 року на 250452,00 грн, у серпні 2021 року на 13332,00 грн, у вересні 2021 року на 470000,00 грн, у січні 2022 року на 375169,00 грн, у квітні 2022 року на 589342,00 грн, у листопаді 2023 року на 177212,00 грн, в лютому 2024 року на 460347,00 грн і у квітні 2024 року на 190944,00   гривні.
Також перевіркою встановлено, що позивач безпідставно зменшив податкові зобов`язання в рядку 7 «Коригування податкових зобов`язань» декларації з ПДВ за червень 2019 року на суму ПДВ в розмірі 1000000,00 грн, оскільки за результатом проведеного взаємозаліку не було здійснено повернення ним грошових коштів – суми попередньої оплати товарів на банківський рахунок ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ».
В Акті від 29.11.2024 посадові особи відповідача зафіксували такі правопорушення з боку позивача, зокрема:
а) пункту 192.1 статті 192, абзацу «г» пункту 198.5 статті 198, пунктів 200.1 і 200.2 статті 200 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ в періоді, що перевірявся, на загальну суму 5690316,00 грн, а саме за періодами: у червні 2019 року на 283390,00 грн, у липні 2019 року на 716610,00 грн, у листопаді 2019 року на 130032,00 грн, у квітні 2020 року на 427092,00 грн, у вересні 2020 року на 205584,00 грн, у жовтні 2020 року на 604143,00 грн, у серпні 2021 року на 116693,00 грн, у вересні 2021 року на 1413758,00 грн, у грудні 2023   року на 1122643,00 грн, у січні 2024 року на 19080,00 грн, у серпні 2024 року на 536035,00 грн і у вересні 2024 року на 115256,00 грн;
б) абзацу «г» пункту 198.5 статті 198, пунктів 201.1, 201.7 і 201.10 статті 201 ПК України, в результаті чого встановлено відсутність реєстрації податкових накладних у ЄРПН в періоді, що перевірявся, на обсяг постачання 19468253,40 грн, крім того ПДВ 3893650,68   грн за періодами: 
у вересні 2019 року на суму 650158,25 грн, крім того ПДВ 130031,65 грн;
у березні 2020 року на суму 687000,00 грн, крім того ПДВ 137400,00 грн;
у квітні 2020 року на суму 687000,00 грн, крім того ПДВ 289692,00 грн;
у вересні 2020 року на суму 1027921,00 грн, крім того ПДВ 205584,20 грн;
у жовтні 2020 року на суму 3020714,60 грн, крім того ПДВ 604142,92 грн;
у квітні 2021 року на суму 1232260,00 грн, крім того ПДВ 250452,00 грн;
у серпні 2021 року на суму 66661,72 грн, крім того ПДВ 13332,34 грн;
у вересні 2021 року на суму 2350002,00 грн, крім того ПДВ 470000,00 грн;
у січні 2022 року на суму 1875846,89 грн, крім того ПДВ 375169,37 грн;
у квітні 2022 року на суму 2946712,00 грн, крім того ПДВ 589342,40 грн;
у листопаді 2023 року на суму 886060,00 грн, крім того ПДВ 177212,00 грн;
в лютому 2024 року на суму 2301735,81 грн, крім того ПДВ 460347,16 грн;
у квітні 2024 року на суму 954720,00 грн, крім того ПДВ 190944,00 гривні (а.с. 61, зворотній бік, том 1).
11.12.2024 позивач подав контролюючому органу заперечення до Акта від 29.11.2024 (а.с. 82-90, том 1).
У відповіді від 26.12.2024 № 26088/6/14-29-07-02-02 щодо результатів розгляду заперечень (а.с. 91-115, том 1) відповідач виклав в інших редакціях деякі висновки Акта від 29.11.2024, зокрема згідно з ними він зафіксував такі порушення з боку позивача:
а) пункту 192.1 статті 192, абзацу «г» пункту 198.5 статті 198, пунктів 200.1 і 200.2 статті 200 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4893649 грн, а саме за періодами: у червні 2019 року на 283390,00 грн, у липні 2019 року на 716610,00 грн, у листопаді 2019 року на 130032,00 грн, у квітні 2020 року на 427092,00 грн, у вересні 2020 року на 205584,00 грн, у жовтні 2020 року на 604143,00 грн, у серпні 2021 року на 116693,00 грн, у вересні 2021 року на 617091 грн, у грудні 2023 року на 1122643,00 грн, у січні 2024 року на 19080,00 грн, у серпні 2024 року на 536035,00 грн і у вересні 2024 року на 115256,00 грн;
б) абзацу «г» пункту 198.5 статті 198, пунктів 201.1, 201.7 і 201.10 статті 201 ПК України, в результаті чого встановлено відсутність реєстрації податкових накладних у ЄРПН в періоді, що перевірявся, на обсяг постачання 19468253,40 грн, крім того ПДВ 3893650,68   грн за періодами: 
у вересні 2019 року на суму 650158,25 грн, крім того ПДВ 130031,65 грн;
у березні 2020 року на суму 687000,00 грн, крім того ПДВ 137400,00 грн;
у квітні 2020 року на суму 1448461,20 грн, крім того ПДВ 289692,24 грн;
у вересні 2020 року на суму 1027921,00 грн, крім того ПДВ 205584,20 грн;
у жовтні 2020 року на суму 3020714,60 грн, крім того ПДВ 604142,92 грн;
у квітні 2021 року на суму 1252260,00 грн, крім того ПДВ 250452,00 грн;
у серпні 2021 року на суму 66661,72 грн, крім того ПДВ 13332,34 грн;
у вересні 2021 року на суму 2350002,00 грн, крім того ПДВ 470000,40 грн;
у січні 2022 року на суму 1875846,89 грн, крім того ПДВ 375169,38 грн;
у квітні 2022 року на суму 2946712,00 грн, крім того ПДВ 589342,40 грн;
у листопаді 2023 року на суму 886060,00 грн, крім того ПДВ 177212,00 грн;
в лютому 2024 року на суму 2301735,81 грн, крім того ПДВ 460347,16 грн;
у квітні 2024 року на суму 954720,00 грн, крім того ПДВ 190944,00 гривні (а.с. 113, зворотній бік, а.с. 114, том 1).
На підставі Акта від 29.11.2024 з урахуванням відповіді від 26.12.2024 № 26088/6/14-29-07-02-02 щодо результатів розгляду заперечень відповідач виніс ППР відповідно:
а) від 30.12.2024 № 2576914290702 (форма «Р») (а.с. 116-117, том 1) про збільшення позивачу суми грошових зобов`язань за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 6117061,25 грн (сума нарахованого податкового зобов`язання з ПДВ 4893649,00 грн і сума штрафної (фінансової) санкції (штрафу) 1223412,25 грн), згідно з яким позивач допустив порушення пунктів 192.1 статті 192, абзацу «г» пункту 198.5 статті 198, пунктів 200.1 і 200.2 статті 200 ПК України, а саме: занизив ПДВ на загальну суму 4893649   грн, зокрема, за рахунок не нарахування ПДВ на загальну суму 3893649 грн на вартість безпідставно списаних зі складу добрив на сільськогосподарські культури, а також за рахунок неправомірного проведення коригування податкових зобов`язань шляхом їх зменшення на суму ПДВ в розмірі 1000000,00 грн в декларації за червень 2019 року за результатом проведеного взаємозаліку з ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» за договором від 26.02.2019 № 193 поставки сільськогосподарської продукції (пшениці (з ПДВ)) та договором від 26.02.2019 № 192ВФП безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (без ПДВ);
б) від 30.12.2024 № 2577014290702 (форма «ПН») (а.с. 118-119, том 1) про застосування до позивача штрафної санкції за нереєстрацію податкових накладних у розмірі 13600,00 грн за допущення ним порушення абзацу «г» пункту 198.5 статті 198, пунктів 201.1, 201.7 і 201.10 статті 201, а саме: не виписав і не зареєстрував у вересні 2019 року, у березні 2020   року, у квітні 2020 року, у вересні 2020 року, у жовтні 2020 року, у квітні 2021 року, у серпні 201 року, у вересні 2021 року, у січні 2022 року, у квітні 2022 року, у листопаді 2023   року, лютому 2024 року і квітні 2024 року в ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 3893650,00 гривні.
Не погоджуючись з ППР від 30.12.2024 № 2576914290702 (форма «Р») (а.с. 116-117, том 1) і від 30.12.2024 № 2577014290702 (форма «ПН») (а.с. 118-119, том 1), позивач подав 13.01.2025 до Державної податкової служби України скарги на них (а.с. 120-129, том 1), за результатами розгляду яких Державна податкова служба України прийняла рішення від 13.03.2025 № 7140/6/99-00-06-01-01-06 (а.с. 130-133, том 1) і від 13.03.2025 № 7140/6/99-00-06-01-01-06 (а.с. 134-135, том 1) про залишення без змін оскаржуваних ППР, а скарги – без задоволення.
Вважаючи зазначені ППР протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що визначаючи норму використання мінеральних добрив, відповідач вийшов за межі своїх повноважень, оскільки до компетенції контролюючих органів не входить встановлення тих чи інших норм внесення добрив при вирощуванні сільськогосподарських культур. Крім того, за висновками суду, при повернення авансу у зв`язку з розірванням угоди купівлі-продажу (надання послуг), операція з поставки товару (надання послуги) не відбувається відтак відсутній об`єкт оподаткування податком на додану вартість.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2  ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі – ПК України).
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит – сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до абзаців першого і другого пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів і послуг.
Згідно з абзацами першим і другим пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац перший пункту 192.1 статті 192 ПК України).
Згідно з підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Пунктом 200.1 статті 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Так, суд встановив, що основним видом діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11) (а.с. 136-137, том 1).
Згідно з актами списання товарів від 30.09.2019 № 31 (а.с. 155, лицьовий бік, том 1), від 31.03.2020 № 13 (а.с. 158, лицьовий бік, том 1), від 28.04.2020 № 17 (а.с. 159, зворотній бік, том 1), від 30.09.2020 № 41 (а.с. 161, лицьовий бік, том 1), від 30.10.2020 № 46 (а.с. 163, лицьовий бік, том 1), від 30.04.2021 № 19 (а.с. 105, лицьовий бік, том 1), від 31.08.2021 № 43 (а.с. 106, зворотній бік, том 1), від 30.09.2021 № 51 (а.с. 168, лицьовий бік, том 1), від 31.01.2022 № 6 (а.с.171, лицьовий бік, том 1), від 30.04.2022 № 7 (а.с. 172, зворотній бік, том 1), від 30.11.2023 № 61 (а.с. 175, зворотній бік, том 1), від 29.02.2024 № 10 (а.с. 177, лицьовий бік, том 1) і від 30.04.2024 № 21 (а.с. 178, зворотній бік, том 1) та актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту від 30.09.2019 за вересень 2019 року (а.с. 155, зворотній бік, а.с. 156, лицьовий бік, том 1), від 31.03.2020 за березень 2020 року (а.с. 158, зворотній бік, а.с. 159, лицьовий бік, том 1), від 28.04.2020 за квітень 2020 року (а.с. 160, том 1), від 30.09.2020 за вересень 2020 року (а.с. 161, зворотній бік, а.с. 162, лицьовий бік, том 1), від 30.10.2020 за жовтень 2020 року (а.с. 163, зворотній бік, а.с. 164, том 1), від 30.04.2021 за квітень 2021 року (а.с. 165, зворотній бік, а.с. 166, лицьовий бік, том 1), від 31.08.2021 за серпень 2021 року (а.с. 167, том 1), від 30.09.2021 за вересень 2021 року (а.с. 168, зворотній бік, а.с. 169, лицьовий бік, том 1), від 31.01.2022 за січень 2022   року (а.с. 171, зворотній бік, а.с. 172, лицьовий бік, том 1), від 30.04.2024 за квітень 2022 року (а.с. 173, том 1), від 30.11.2024 за листопад 2023 року (а.с. 176, том 1), від 29.02.2024 за лютий 2024 року (а.с. 177, зворотній бік, а.с. 178, лицьовий бік, том 1), від 30.04.2024 за квітень 2024 року (а.с. 179, том 1) позивачем використано і підлягають списанню та виключенню з бухгалтерського обліку мінеральні добрива на суму відповідно 7654227,34 грн, 687000,00 грн, 2135433,33 грн, 6009860,00 грн, 3630795,00 грн, 4047780,00   грн, 6826836,58 грн, 7893104,00 грн, 5440136,00 грн, 2946712,00 грн, 1537060,00 грн, 5710039,37 грн і 1800000,00 гривень.
Відповідно до подорожніх листів трактора позивач вносив на оброблюваних ним земельних ділянках добрива у вересні 2019 року (а.с. 198, 200-206, 208-215, том 1), у березні 2020 року (а.с. 165-170, том 2), у квітні 2020 року (а.с. 216, 217, 220, 222, том 1), у вересні 2020 року (а.с. 223-225, 227-230, 232-233, 235-243, том 1), у жовтні 2020 року (а.с. 218, 219, 221, 226, 231, 234, 244, том 1), у квітні 2021 року (а.с. 4, 5, 7, 12, том 2), у серпні 2021 року (а.с. 245, 246, том 1), у вересні 2021 року (а.с. 247-250, том 1; а.с. 1-3, 6, 8-10, 14, 16, 18, 20, том 2), у січні 2022 року (а.с. 24-27, том 2), у квітні 2022 року (а.с. 22, 23, том 2), у листопаді 2023 року (а.с. 28-31, том 2), у лютому 2024 року (а.с. 38, том 2) та у квітні 2024 року (а.с. 40, зворотній бік, а.с. 41, том 2).
Відтак матеріалами справи підтверджується використання позивачем мінеральних добрив у вересні 2019 року, у березні 2020 року, у квітні 2020 року, у вересні 2020 року, у жовтні 2020 року, у квітні 2021 року, у серпні 2021 року, у вересні 2021 року, у січні 2022   року, у квітні 2022 року, у листопаді 2023 року, у лютому 2024 року та у квітні 2024   року.
Поряд з цим, в Акті від 29.11.2024 контролюючий орган прийшов до висновку, що позивач за вищезазначені місяці безпідставно списав мінеральних добрив на загальну суму 19468253,47 грн (без ПДВ), на суму ПДВ – 3893650,68 гривні. На переконання апелянта, безпідставне списання мінеральних добрив підтверджується зробленими ним розрахунками використання добрив на підставі норм витрат пестицидів і агрохімікатів, що наведені в додатку до наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 06.01.2012 № 4 «Про державну реєстрацію препаратів». 
Водночас, пунктом 1 наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 06.01.2012 № 4 «Про державну реєстрацію препаратів» затверджено перелік препаратів, рекомендованих до реєстрації і внесення до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні відповідно до протоколу № 65 від 30.12.2011 засідання науково-експертної ради з питань розроблення пропозицій та рекомендацій про можливість проведення державної реєстрації препаратів.
Тобто предметом регулювання вищенаведеного наказу не є встановлення нормативів використання добрив, а є лише затвердження переліку рекомендованих до державної реєстрації препаратів.
Водночас у позовній заяві позивач обґрунтовує внесення ним добрив у відповідній кількості здійснення ним інтенсивного землеробства з використанням передових сортів пшениці, великоврожайних гібридів ріпаку, соняшнику тощо на земельних ділянках з дуже низьким і низьким ступенем забезпеченості азотом. внесення достатньої кількості азотних добрив для позивача є визначальним чинником отримання високих врожаїв сільськогосподарської продукції належної якості.
У підтвердження вищезазначеного, він подав до суду копії Еколого-агрохімічних паспортів полів ФГ ОСОБА_1 2012 року (а.с. 185-187, том 1), наказ позивача від 29.12.2017 № 22, яким затверджено інструкцію використання мінеральних добрив на ФГ СКЛЯР С.В. (а.с. 188-189, том 1), розрахунку використання добрив на 2020-2024 роки (а.с. 190, том 1) і акта управління фітосанітарної безпеки ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області, складеному за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту рослин, від 11.05.2021 № 4 (а.с. 191-197, том 1).
Відповідно до пункту 1 розділу Х Правил щодо забезпечення родючості ґрунтів і застосування окремих агрохімікатів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24.11.2021 № 382, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2022 за № 34/37370 (далі – Правила № 382), для покращення управління процесом живлення рослин, підвищення ефективності застосування добрив та попередження забруднення природних вод кожному окремому сільськогосподарському товаровиробнику необхідно щороку до 31 серпня складати річний план внесення добрив на землях сільськогосподарського призначення, включаючи програми використання гною, компосту, осаду стічних вод та інших джерел.
План удобрення сільськогосподарських рослин передбачає визначення норми внесення відповідно до запланованої врожайності та прогнозування часу застосування добрив. Норма внесення добрив встановлюється на підставі балансових розрахунків, з урахуванням потреби окремих культур у елементах живлення, або з використанням інших, але науково обґрунтованих методів, особливостей місцевих умов та надходження елементів живлення з інших джерел.
Згідно з пунктом 4 розділу Х Правил № 382 обсяги внесення органічних добрив мають визначатися згідно з ґрунтово-кліматичними умовами.
У постанові від 29.03.2023 у справі № 140/3991/22 Верховний Суд сформував правовий висновок, що сільськогосподарське підприємство вправі самостійно визначати норми висіву того чи іншого посівного матеріалу з врахуванням технологічного процесу висіву, якості ґрунту та кліматичних умов, що в своїй сукупності впливають на врожайність.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що визначаючи норму використання мінеральних добрив, відповідач вийшов за межі своїх повноважень, оскільки до компетенції контролюючих органів не входить встановлення тих чи інших норм внесення добрив при вирощуванні сільськогосподарських культур.
Таким чином, необґрунтованими є твердження відповідача, що позивач у податкових деклараціях з податку на додану вартість за відповідні періоди занизив податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 3893649 грн, а також про не реєстрацію ним 13 податкових накладних в ЄРПН. В свою чергу, зазначені обставини свідчать про протиправність ППР від 30.12.2024 № 2576914290702 (форма «Р») (а.с. 116-117, том 1) в частині збільшення позивачу суми грошових зобов`язань за платежем ПДВ на 3893649 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 973412,25 грн та ППР від 30.12.2024 № 2577014290702 (форма «ПН») (а.с. 118-119, том 1) про застосування до позивача штрафної санкції за не реєстрацію податкових накладних у розмірі 13600,00 гривень.
Що стосується проведення позивачем коригування податкових зобов`язань шляхом їх зменшення на суму ПДВ в розмірі 1000000,00 грн в декларації за червень 2019 року за результатом проведеного взаємозаліку з ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ», суд встановив наступне.
Відповідно до платіжної інструкції до кредитного переказу коштів від 27.02.2019 № 870 (а.с. 163, том 2) позивач перерахував на банківський рахунок ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» 11000000,00 грн безвідсоткова поворотна фінансова допомога згідно з Договором № 192ВФП (а.с. 61, том 2).
Водночас у цей же день на виконання Договору № 193 (а.с. 42-43, том 2) позивач виставив ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» рахунок на оплату від 27.02.2019 № 2 (а.с. 164, том 2) за постачання 2000 т пшениці на загальну суму 12000000,00 грн, зокрема 2000000,00 грн ПДВ.
Відповідно до платіжних інструкцій кредитного переказу коштів від 27.02.2019 №   13441 (а.с. 45, зворотній бік, том 2) і від 05.03.2019 № 13590 (а.с. 46, том 2) ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» оплатив позивачу за пшеницю за рахунком від 27.02.2019 № 2 на суму відповідно 11000000,00 грн і 1000000,00 грн, у зв`язку з чим позивач склав і подав контролюючому органу податкові накладні від 27.02.2019 № 3 на загальну суму 11000000,00   грн, включаючи 1833333,33 грн ПДВ (а.с. 47-48, том 2), та від 05.03.2019 № 6 на загальну суму 1000000,00 грн, включаючи 166666,67 грн ПДВ (а.с. 48, зворотній бік, 49).
27.07.2019 позивач з ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» уклали додаткову угоду № 1 до договору поставки сільськогосподарської продукції № 193 від 26.02.2019 (а.с. 58, том 2), згідно з яким сторони розірвали Договір № 193 і домовились про закриття всіх взаєморозрахунків за Договором № 193 до 01.08.2019.
Листом від 27.06.2019 № 487 ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» повідомив позивача про неможливість погашення заборгованості за Договором № 192ВФП на суму 6000000,00 грн без ПДВ (а.с. 62, лицьовий бік, том 2). У зв`язку з цим, його контрагент просив у рахунок погашення вказаної заборгованості врахувати зустрічну заборгованість позивача за Договором № 193 в розмірі 6000000,00 грн, включаючи ПДВ.
Згідно з бухгалтерської довідки від 27.06.2019 № 1 (а.с. 62, зворотній бік, том 2) позивач провів з ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» на підставі листа від 27.06.2019 № 487 взаємозалік на 6000000,00 гривень. 
Факт проведення 27.06.2019 взаємозаліку також підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2019-27.06.2019 між позивачем і ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» (а.с. 64, зворотній бік, том 2).
27.06.2019 позивач подав контролюючому органу розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 27.02.2019 № 3 на суму коригування податкових зобов`язань з ПДВ на 1000000,00 грн (а.с. 65, том 2).
В Акті від 29.11.2024 (а.с. 82-90, том 1) (стор. 33-34 Акта) контролюючий орган зазначив, що позивач безпідставно зменшив податкове зобов`язання в рядку 7 «Коригування податкових зобов`язань» декларації з ПДВ за червень 2019 року від 19.07.2019 №   9157764213 на суму ПДВ в розмірі 1000000 грн, так як за результатами взаємозаліку не було здійснено повернення позивачу грошових коштів – суми попередньої оплати товарів на банківський рахунок ТОВ «ЕРІДАН-КОМЕРЦ».
Відповідно до абзацу першого пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Абзацом другим пункту 192.2 статті 192 ПК України встановлено, що зменшення суми податкових зобов`язань платника податку – постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов`язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору.
Таким чином, при повернення авансу у зв`язку з розірванням угоди купівлі-продажу (надання послуг), операція з поставки товару (надання послуги) не відбувається, відтак відсутній об`єкт оподаткування податком на додану вартість.
Договір № 193 був розірваний сторонами на підставі додаткової угоди № 1 від 27.07.2019 (а.с. 58, том 2), і позивач не здійснив поставки товару згідно з ним. Тому позивач зобов`язаний був скласти і подати контролюючому органу розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до відповідних податкових накладних не взаємозалік, а через розірвання договору та повернення попередньої оплати.
У ПК України відсутні норми про те, що повернення авансу за розірваним і невиконаним договором повинно здійснюватися виключно шляхом перерахування суми попередньої оплати товару на банківський рахунок відповідного контрагента.
Відтак твердження апелянта, що позивач у податкових деклараціях з податку на додану вартість за червень і липень 2019 року занизив податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 1000000 грн, не підтверджується матеріалами справи.
Отже, ППР від 30.12.2024 № 2576914290702 (форма «Р») (а.с. 116-117, том 1) в частині збільшення позивачу суми грошових зобов`язань за платежем ПДВ на 1000000 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 250000 гривень є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року – залишити без задоволення. 
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року по справі за адміністративним позовом Фермерського господарства Скляр Сергія Вадимовича до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                              М. П. Коваль

Суддя:                                                                                     Ю.В. Осіпов

        Суддя:                                                                                     В.О. Скрипченко