ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 жовтня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/2772/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 (суддя 1-ї інстанції Конєва С.О.) року в адміністративній справі №160/2772/25 за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  до  Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області   про визнання протиправним та скасування рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №109/24 від 18.11.2024р.,- 

ВСТАНОВИВ:
27.01.2025 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, з урахуванням уточненого позову від 25.02.2025, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №109/24 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 18.11.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з оскарженим рішенням, оскільки воно було прийнято з процедурними порушеннями, які не можна вважати формальними та які  свідчать про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оспорюваного рішення. Так  вимога від 28.10.2024 №Вих-5.4/16444, у якій було одночасно повідомлено про розгляд справи 18.11.2024р., була доставлена їй поштою лише 24.11.2024; рішення про початок розгляду справи відповідачем не приймалося в порушення вимог п.11 Порядку №693;  під час винесення спірного рішення  факти вчиненого порушення відповідачем не доведено, перевірка проведена за відсутності позивачки, акт уніфікованої форми не складався, що є порушенням відповідачем процедури, встановленої Законом №877-V крім того у період дії воєнного стану відповідач має право проводити лише позапланові заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про рекламу за наявності та на підставі рішення центрального органу виконавчої влади у відповідній сфері, проте, доказів наявності такого рішення відповідачем не надано.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги  задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та невірно застосовано норми матеріального права. Так судом не надано належної оцінки доводам позивача про розгляд відповідачем справи за відсутності інформації про отримання повідомлення про її розгляд, а отже порушений порядок накладення штрафу.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 , основним видом діяльності її є 47.71- роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах, що підтверджується копією Витягу з ЄДРПОУ на 25.12.2024р., наявного у справі (а.с.7,33-34).
25.10.2024 під час здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу у місті Кривому Розі посадовою особою відповідача було встановлено   порушення вимог ч.4 ст.8 Закону України “Про рекламу”: “реклама про зниження ціни на товар, про розпродаж  повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, а також про співвідношення розміру нової ціни до попередньої ціни реалізації товару або про розмір знижки” при розміщенні 3-х рекламних банерів про зниження ціни на товар на фасаді магазину “ТЕОDЕМ”: “-50%”, без зазначення відомостей про дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, за адресою: АДРЕСА_2 про що було складено протокол №109/24 про порушення законодавства про рекламу від 25.10.2024. До протоколу додані матеріали: фотокопії рекламних сюжетів (а.с.36).
На підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 25.10.2024, посадовою особою відповідача було прийнято рішення №109/24 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 магазину “ТЕОDЕМ” просп. Університетський (Гагаріна), буд. 27 м. Кривий Ріг, що підтверджується копією наведеного рішення, наявного у справі (а.с.38).
29.10.2024 відповідачем на дві адреси позивачки ( АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 )  було надіслано Вимогу  №Вих-5.4/16444 від 28.10.2024р. про необхідність надання належним чином завірених копій документів, а також позивачку запрошено на розгляд  матеріалів справи про порушення законодавства про рекламу, яке було призначене на 18.11.2024р. о 10:00 годині, про що свідчать копія відповідної Вимоги та копія фіскального чеку Укрпошти про її відправлення №4900601181040 (а.с.8, 30-31).
Зазначене поштове відправлення №4900601181040 прибуло на адресу позивачки у відділення 50074 м. Кривого Рогу 31.10.2024 та було отримане нею 24.11.2024, що підтверджується роздруківкою трекінгу про відстеження відправлення від 25.12.2024р., наявного у справі (а.с.10).
18.11.2024 за результатами розгляду матеріалів справи, посадовою особою відповідача було прийнято рішення №109/24 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.
За змістом наведеного рішення №109/24 встановлено недотримання позивачкою  встановлених законом вимог щодо змісту реклами, а саме: при розміщенні 3-х рекламних банерів про зниження ціни на товар на фасаді магазину “ТЕОDЕМ”: “-50%”, без зазначення відомостей про дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, за адресою: просп. Університетський (Гагаріна), буд. 27 м. Кривий Ріг, що є порушенням вимог ч.4 ст.8 Закону України “Про рекламу” та  у відповідності до ч.7 ст.27 Закону України “Про рекламу”  за зазначене порушення на позивачку накладено штраф у розмірі 5083 грн.00 коп. (а.с.11, 37).
Вважаючи вищевказане рішення протиправним та таким, що порушує права та інтереси позивачки, остання звернулася до суду  із цим позовом.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку про спірне рішення прийнято в межах повноважень та обґрунтовано.
Колегія суддів  переглядаючи судове рішення погоджується з висновками суду першої про відмову у задоволенні позовних вимог  з огляду на наступне.
Спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає засади рекламної діяльності в Україні та регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, є Закон України “Про рекламу” від 03.07.1996р. №270/96-ВР (далі – Закон №270).
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №270 передбачено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за дотриманням законодавства про захист прав споживачів – щодо захисту прав споживачів реклами.
Частина 2 статті 26 Закону №270 визначає, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, за фактом виявлення такими органами порушення або в ході розгляду повідомлення (звернення, скарги, заяви тощо) третіх осіб про порушення вимог законодавства про рекламу рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та аудіозаписи, а також іншу інформацію, що стосуються виявленого порушення чи повідомлення про нього та необхідні для здійснення такими органами повноважень щодо державного контролю.
Крім того, відповідний орган державної влади має право:
- вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;
- вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;
- надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;
- приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;
- приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.
Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.
Частиною 7 ст.27 Закону №270 передбачено, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Підпункт 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №667 (далі – Положення №667) передбачає, що Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.
Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (п.7 Положення №667).
Питання щодо накладення штрафів на осіб, винних у порушенні законодавства про рекламу врегульовані Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Кабінету Міністрів України від 26.05.2004р. №693, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі – Порядок №693).
Підставою для  розгляду справи про порушення законодавства про рекламу та накладення штрафу є протокол, що складається посадовими особами Держпродспоживслужби або її територіальних органів – пункт 2 Порядку №693.
Згідно пункту 16 Порядку №693 передбачено, що у разі наявності підстав для накладення штрафу за  результатами розгляду справи уповноважена особа приймає рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.
Враховуючи зазначені норми законодавства, є правильними висновки суду першої інстанції, що у справах про порушення законодавства про рекламу оформлюються наступні процесуальні документи: протокол про порушення законодавства про рекламу, рішення про початок розгляду справи за ознаками про порушення законодавства про рекламу, протокол засідання та рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.
Щодо доводів апеляційної скарги про неналежне інформування відповідачем ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства у сфері реклами, колегія суддів зазначає наступне.
Розгляд і вирішення адміністративних справ, передбачених цим Законом, здійснюються відповідно до     Закону України     "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом – ч. 3 ст.26 Закону №270.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі – справа) та накладення штрафу є протокол, що складається посадовими особами Держпродспоживслужби або її територіальних органів.
Уповноважена особа з урахуванням положень статті 32 Закону України "Про адміністративну процедуру" повідомляє суб`єкту реклами про дату, час та місце розгляду справи поштовим відправленням, технічними засобами електронних комунікацій або шляхом вручення повідомлення суб`єкту реклами або його представнику, якщо суб`єкт реклами сповістив уповноважену особу про відповідне уповноваження свого представника на отримання повідомлень, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої особи, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. (абзац перший пункту 5 Порядку № 693).
Відповідно до пункту 9 Порядку № 693 справа розглядається без участі субєкта реклами або його представника у разі його неявки за умови його поінформування відповідно до пункту 5 цього Порядку та ненадходження від нього клопотання про перенесення дати та часу розгляду справи, зазначеного в пункті 7 цього Порядку.
Як свідчать встановлені обставини справи, відповідачем 28.10.2024 сформовано Вимогу-запрошення №Вих-5.4/16444, у якій вимагалося від ОСОБА_1 надати копії документів: витяг з ЄДР; договір з замовником, виробником та розповсюджувачем реклами; погоджений оригінал-макет реклами; документи, що підтверджують вартість розповсюдженої реклами; письмове пояснення щодо порушення законодавств про рекламу; фотозвіт про усунення порушення. Також  позивачку (її представника) було  запрошено до відповідача за адресою: м. Дніпро, вул. Філософська, 39а (каб.4, 1 поверх) для участі в засіданні з розгляду матеріалів справи про порушення законодавства про рекламу, яке відбудеться 18.11.2024р. о 10:00 годині, про що свідчить зміст копії наведеної Вимоги-запрошення (а.с.8,30).
Зазначена Вимога-запрошення від 28.10.2024р. №Вих-5.4/16444 була направлена на адресу позивачки засобами поштового зв`язку 29.10.2024р., що підтверджується копією фіскального чеку Укрпошти від 29.10.2024р. 15:20 год. за №4900601181040 (а.с.31).
Згідно  копії роздруківки трекінгу Укрпошти від 25.12.2024р. про відстеження поштового відправлення за №4900601181040, воно було доставлено до поштового  відділення  за адресою позивачки: АДРЕСА_3 – 31.10.2024р. та  було  отримано нею  24.11.2024р. (а.с.10,16).
Відповідно до  приписів  ч.7 ст.32 Закону України “Про адміністративну процедуру”, якщо час отримання запрошення, надісланого поштою чи електронною поштою, не зафіксовано, воно вважається отриманим особою на п`ятий день з дня відправлення.
Враховубчи зазначені норми законодавства та встанволені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, що відповідач проінформував позивачку про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, у відповідності до  ч.7 ст.32 наведеного Закону, а отже із дотриманням процедури та строків інформування  про дату, час та місце розгляду справи, встановленої ч.2 ст.26 Закону №270 та п.5 Порядку №693.
Позивачка не надала доказів на підтвердження поважності причин не отримання у відділенні поштового зв`язку поштового відправлення №4900601181040 а ні суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції.
Таким чином доводи скарги про неналежне інформування відповідачем ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства у сфері реклами, спростовані належними та допустимими доказами поданими відповідачем.
Враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені фактичні обставини справи, судом не встановлено  наявність процедурних порушень, що передували розгляду  справи про порушення законодавства про рекламу, та які б послугували підставою для скасування оскарженого рішення.
Щодо суті виявленого порушення.
Так з матеріалів справи  фотофіксації виявленого порушення, під час проведення відповідачем заходу контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу у місті Кривому Розі, яке мало місце 25.10.2024, було встановлено розміщення 3-х рекламних банерів про зниження ціни на товар на фасаді магазину “ТЕОDЕМ”: “-50%” без зазначення відомостей про дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, за адресою: просп. Університетський (Гагарина), буд. 27, місто Кривий Ріг, де здійснює свою господарську діяльність позивачка (а.с.39-40).
Статтею 1 Закону №270 визначені наступні терміни:
-      “реклама” - інформація про особу, ідею та/або товар, розповсюджена за грошову чи іншу винагороду або з метою самореклами в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена, щоб сформувати або підтримати у прямий (пряма реклама, телепродаж) або непрямий (спонсорство, розміщення товару (продакт-плейсмент) спосіб обізнаність споживачів реклами та їхній інтерес щодо таких особи, ідеї та/або товару;
-          “внутрішня реклама” - реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних заходів та спортивних змагань, що проводяться у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), в яких може розміщуватися інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються;
-      “зовнішня реклама” - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Відповідно до  ч.4 ст.8 Закону №270 реклама про зниження ціни на товар, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, а також про співвідношення розміру нової ціни до попередньої ціни реалізації товару або про розмір знижки. В аудіальних медіа така реклама повинна містити зазначення джерела інформації, з якого можна дізнатися про умови надання знижок або проведення розпродажу.
Відповідно до ч. 7 ст. 8 вказаного закону,  інформація про виробника товару та/або товар у місцях їх реалізації (на обладнанні, оформленні торгових точок, самому товарі чи упаковці) не вважається рекламою.
Частиною 4 ст.15 Закону України “Про захист прав споживачів” визначено, що вживання понять “знижка” або “зменшена ціна” або будь-яких інших, аналогічних за значенням, дозволяється лише з дотриманням таких умов:
1) якщо вони застосовуються до продукції, яку безпосередньо реалізує суб`єкт господарювання;
2) якщо такого роду знижка або зменшення ціни застосовується протягом визначеного та обмеженого періоду часу;
3) якщо ціна продукції є нижчою від її звичайної ціни.
Отже є правильними висновки суду першої інстанції, що заходи рекламного характеру та інформація про знижки або розпродажі за визначенням є рекламою, яка має на меті привернути увагу покупців. Така інформація повинна включати умови надання знижок або проведення розпродажу.
У контексті магазину будь-які промоційні матеріали  всередині приміщення (плакати, банери, екрани тощо), які мають на меті просування товару чи послуги, підпадають під термін “внутрішньої реклами” та загальні критерії реклами.
Враховуючи те, що під час проведення відповідачем заходу контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу у місті Кривому Розі, яке мало місце 25.10.2024, було встановлено розміщення 3-х рекламних банерів про зниження ціни на товар на фасаді магазину “ТЕОDЕМ”: “-50%” (на фасаді згаданого магазину “ТЕОDЕМ”  містилися 2 банери із написами “НОВА КОЛЕКЦІЯ жіночі та чоловічі ШУБИ  ДУБЛЯНКИ КАШЕМІР ПУХОВИКИ КУРТКИ”, а також було розміщено і 3 рекламних банери з інформацією про знижку ціни на товар “-50%”) без зазначення відомостей про дату початку і закінчення дії знижки ціни на товар, розпродаж, за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою господарську діяльність позивачка, є правильними висновки суду першої інстанції, що порушення позивачкою вимог ч.4 ст.8 Закону №270, встановлено відповідачем правильно, а отже і застосовані штрафні санкції обґрунтовано.
За наведених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстави для задоволення позову відсутні.
Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстави для скасування судового рішення відсутні.
Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308,  311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року в адміністративній справі №160/2772/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішененя складено 08 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак