ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2025 року
м. Київ
справа № 760/16017/24
провадження № 61-2115св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивачка -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Нежури В. А., Невідомої Т. О., Соколової В. В., від 23 жовтня 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції
1.           У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до 
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.
2.           Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва, у складі судді 
Майстренко О. М., від 28 серпня 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто.
3.           Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
 
Короткий зміст оскарженої ухвали апеляційного суду
4.           Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто.
5.           Колегія суддів, повертаючи апеляційну скаргу, вказала, що недоліки апеляційної скарги не було усунуто. При цьому судом враховано, що 
 ОСОБА_1 заявлені вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної неправдивими свідченнями відповідача, а не каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, а тому положення пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на які посилалась позивачка, як підставу звільнення від сплати судового збору, в цьому випадку застосуванню не підлягають.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6.           У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року і передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
7.           У лютому 2025 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року.
8.           Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 760/16017/24, які у квітні 2025 року надійшли до Верховного Суду.
9.           Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
10.        Підставою касаційного оскарження судового рішення заявниця зазначає порушення апеляційним судом норм процесуального права при поверненні апеляційної скарги.
11.        Вказує, що суд не мав права замість позивачки узагальнювати чи змінювати предмет позову. При цьому апеляційний суд помилково перефразував суть її позову, оскільки він стосується не спростування показів відповідача, а відшкодування шкоди, спричиненої такими показами здоров`ю позивачки.
12.        Звертає увагу, що у подібному спорі Верховний Суд ухвалою 
від 15 червня 2023 року у справі № 757/3323/23-ц звільнив її від сплати судового збору.
Відзив на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи
13.        У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, в якому просила стягнути з 
відповідача моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн та матеріальну шкоду у розмірі 1 135 350 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані зокрема тим, що відповідач надав неправдиві покази відносно ОСОБА_1 , внаслідок яких позивачка захворіла на астенію, має стан хронічної втоми та гіпертонічний криз.
14.        Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 серпня 
2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто.
15.        Не погодившись з ухвалою суду про повернення позову, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
16.        Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху і встановлено строк для усунення недоліків шляхом надання копії апеляційної скарги та доказів на підтвердження сплати судового збору в сумі 605,60 грн.
17.        25 вересня 2024 року ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків, до якої долучила копію апеляційної скарги. Також у цій заяві наполягала, що звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
18.        Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів на підтвердження сплати судового збору в сумі 605,60 грн. Апеляційний суд повторно роз`яснив позивачці, що положення пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» на неї у розглядуваній справі не поширюються.
19.        08 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційному суду письмові пояснення, в яких наполягала на тому, що вона в силу закону звільнена від сплати судового збору.
20.        Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
21.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
22.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
23.        Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
24.        Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
25.        Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).
26.        Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
27.        Пунктом 6 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).
28.        У статті 356 ЦПК України викладено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги. Зокрема, відповідно до пункту 3 частини четвертої цієї статті до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
29.        Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
30.        Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
31.        Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина сьома статті 357 ЦПК України).
32.        Повертаючи апеляційну скаргу як неподану, апеляційний суд правильно врахував, що позивачка у визначений строк не усунула недоліки апеляційної скарги, вказані в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху 
від 18 вересня 2024 року та ухвалі про продовження строку від 01 жовтня 2024 року, а саме не надала документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 605,60 грн.
33.        Колегія суддів погоджується з такими висновками.
34.        Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду передбачено сплату судового збору за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
35.        Відповідно до пункту 2 частини першої статі 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
36.        При цьому статтею 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
37.        Отже підстави для звільнення від сплати судового збору, передбачені пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», кореспондуються з пунктом 1 частини другої статті 23, статтею 1168 та параграфом 2 «Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю» Глави 82 ЦК України.
38.        Апеляційний суд встановив, що позивачкою заявлені, зокрема вимоги про відшкодування моральної шкоди, заподіяної неправдивими свідченнями відповідача.
39.        Позивачка стверджувала, що відповідач вчинив щодо неї протиправні дії - надав неправдиві свідчення, що призвело, зокрема до її душевних страждань, приниження честі, гідності та ділової репутації, що кореспондується з пунктами 2, 4 частини другої статті 23 ЦК України.
40.        Верховний Суд звертає увагу, що у випадку якщо в позові об`єднані вимоги, за окремі з яких позивач звільнений від сплати судового збору в силу закону, а за інші має сплатити судовий збір, то при апеляційному оскарженні ухвали суду першої інстанції про повернення позову, судовий збір за подання апеляційної скарги сплачується за ставкою визначеною підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
41.        З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених пунктом 2 
частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» підстав для звільнення позивачки від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.
42.        Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з такою скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.
43.        У випадку, якщо майновий стан позивачки унеможливлює сплату судового збору в сумі 605,60 грн, вона не позбавлена права заявити клопотання про відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору на підставі статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір».
44.        Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
45.        Оскільки доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення не впливають, Верховний Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду залишити без змін.
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.           Ухвалу Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: | Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович