ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7218/25 Справа № 212/1112/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Швець М. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року                                                         м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
секретар судового засідання Лідовська А.А.
сторони
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2025 року, ухвалене суддею Швець М.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, дата складення повного судового рішення 30 квітня 2025 року,

УСТАНОВИВ

У лютому 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач заявив про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4363529 на загальну суму 206 446,42 грн та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 06.02.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір №4363529 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу кошти у розмірі 22 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. 
Відповідач умов кредитного договору не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. 
25.10.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №25/10/2024, за яким ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передав ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за плату належні йому права вимоги до відповідача за договором №4363529 за реєстром боржників; і ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 206 446,42 грн, з яких: 22 499,99 грн – прострочена заборгованість за основним боргом, 131 071,43 грн - сума боргу за відсотками, нарахованих первісним кредитором, 52 875,00 грн – сума боргу за відсотками, нарахованих позивачем за 94 календарних дні після відступлення права вимоги. Відповідач не здійснив заходів для погашення існуючої заборгованості.
Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 25 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» через свого представника Городніщеву Є.О. оскаржило рішення суду в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі представник позивача Городніщева Є.О, посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, ухваленого при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Товариства, заявлені до ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі та стягнути понесені позивачем витрати по справі під час розгляду справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а саме витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу в сумі 14 000,00 грн.
Представник позивача зазначає, що 06.02.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в електронній формі було укладено договір про надання споживчого кредиту №4363529 від 06.02.2024 року, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 22500.00 грн., строком на 360 календарних днів.
Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 06.02.2024 року по 31.01.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 22500.00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Згідно з п.3.1. Договору, Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору.
Представник позивача звертає увагу на те, що Відповідач, оформлюючи кредитний договір здійснив всі необхідні дії, викладені в розділі 2. «Процедура укладання електронного кредитного договору» цієї позовної заяви, що визначені розділом 6. «Особливості укладення кредитних договорів зі споживачами в електронній формі через ITC товариства» Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», та уклав кредитний договір. Відповідно до реквізитів Договору №4363529 від 06.02.2024 року, укладеного між сторонами, Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «25773».
Скаржник зазначає, що договір №4387385 від 06.02.2024 про надання коштів є письмовим правочином, який відповідає формі визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України та відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України і доказів того, що він оспорювався відповідачем не подано.
Представник позивача зазначає, що зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору №210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія 30) та отримало Ліцензію Національного банка України. Вказує, що за інформацією в листі ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА", відповідно до зазначеного договору №4363529 від 06.02.2024 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 22500 грн. на платіжну карту НОМЕР_1 .
Окремо зауважує, що в матеріалах справи міститься відповідь АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" щодо належності Відповідачу банківської картки НОМЕР_1 . Дана відповідь банку підтверджує факт зарахування грошових коштів на банківську картку Відповідача. Отримання кредитних коштів не заперечувалось і Відповідачем.
Представник позивача вважає, що з доказів наданих позивачем вбачається, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання та надало відповідачу кредитні кошти у розмірі, вказаному у кредитному договорі, шляхом перерахування коштів на банківську карту відповідача. 
Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором №4363529 про надання споживчого кредиту від 06.02.2024 року, у зв`язку з чим, вимоги позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», до якого за договором факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі тіла кредиту – 22 499.99 грн.
З огляду на те, що Відповідач згідно укладеного з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» договору взяв на себе зобов`язання погашати кредит та відсотки за користування кредитом у визначений договором строк, та вказаний обов`язок ним був порушений, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості за договором, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення позики, що обліковується в розмірі 22499.99 грн. тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами у сумі 131 071.43 грн.
Представник позивача зазначає, що 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу №25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Станом на 25.10.2024 року на підставі Договору факторингу до позивача перейшло право наявної грошової вимоги до Відповідача за Договором №4363529 від 06.02.2024 року загальною сумою 164 821.42 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 22 499.99 грн., заборгованості за процентами – 131 071.43 грн., штрафні санкції 11 250.00 грн.
Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року строк дії Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4363529 від 06.02.2024 року не сплив, Апелянтом було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 94 календарних днів в період дії Договору з 26.10.2024 року по 27.01.2025 року. Нарахування здійснені, відповідно до умов Договору №4363529 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.02.2024 року, за стандартною процентною ставкою 2,5%, в розмірі 52 875,00 грн. 
Зауважує, що в даному випадку, нараховані відсотки за кредитним договором є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. 
Окрім того, представник позивача зазначає, що у позовній заяві позивач зазначав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 2 422.40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., які він поніс у зв`язку з розглядом справи в першій інстанції. 
На підтвердження витрат на правничу допомогу, позивачем надано копію Договору про надання правової допомоги, укладеного з адвокатом Городніщевою Є.О., заявку до договору, рахунок на оплату по замовленню, згідно якого вартість послуг адвоката, наданих позивачу, складає 10 000,00 грн., звіт про проведену роботу.
Зазначені в позовній заяві витрати на правничу допомогу документально підтверджені та доведені. Також зазначає, якщо стороною документально доведено, що нею в майбутньому будуть понесені витрати на правову допомогу, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно із умовами Договору, викладеними в п. 4.4., факт наданих послуг підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Сторонами також були погоджені умови оплати за зазначеним Договором, відповідно до п. 4.6 Договору Клієнт здійснює оплату за надані послуги згідно Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили.
Наголошує на тому, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Звертає увагу на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Окрім того, представник позивача вказує і на те, що у зв`язку з розглядом справи в Дніпровському апеляційному суді Апелянт поніс наступні витрати: сплачений судовий збір – 3633,60 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000.00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про повне задоволення позовних вимог Товавриства, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 06.02.2024 року об 11:13 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4363529 (а. с. 23-33), за умовами якого кредитор надав боржнику кредит у сумі 22 500,00 грн строком на 360 днів. 
Згідно з п.1.3. Договору про споживчий кредит №4363529 періодичність платежів зі сплати процентів становить кожні 30 днів. 
Згідно п.1.4.1. Договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом (застосовується в межах всього строку кредиту). 
Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 99 923,40 % річних ( п. 1.5.1.), орієнтовна загальна вартість кредиту складає 225 000,00 грн ( п. 1.6.1.). 
Відповідно до п.2.1. Договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_2 .
Можливість укладення кредитного договору в електронній формі передбачена п.1.1. самого договору (а. с. 23 зворот). 
Разом з Договором ОСОБА_1 підписав також Таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с. 33 зворот) та Паспорт споживчого кредиту ( а. с. 36-38).
25 жовтня 2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» уклали договір факторингу №25/10/2024 (а. с. 86-90), відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 , за договором №4363529, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору факторингу (а. с. 15), в якому зазначено, що заборгованість відповідача становить 164 821,42 грн, з яких: 22 499,99 грн – прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 131 071,43 грн - сума боргу за відсотками, 11 250,00 грн - заборгованість за пенею, штрафами. 
01 листопада 2024 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» сплатило первісному кредитору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» плату за відступлення права вимоги за вказаним договором, що підтверджується платіжною інструкцією (а. с. 55).
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.
При цьому, суд зазначив, що витребувана судом інформація від АТ «Універсал Банк» лише підтверджує обставину емітування Банком на ім`я ОСОБА_1 банківської картки НОМЕР_3 . Також АТ «Універсал Банк» повідомив, що дійсно 06.02.2024 року відбулось перерахування коштів в розмірі 22 500,00 грн на картку НОМЕР_4 (без зазначення про їх цільове призначення; пов`язаність з кредитними відносинами). Матеріалами справи та будь-якими доказами не доведена належність вказаної «Універсал Банком» картки ОСОБА_1 .
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та повністю погоджується з доводами представника позивача викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.12  ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).
Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Так, судом встановлено, що 06.02.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та  ОСОБА_1  за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено електронний Договір №4363529 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі – Кредитний договір 1) який було підписано Позичальником, шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «25773». Відповідно до п.1.3 Договору №4363529, строк кредиту 360 днів: з 06.02.2024 року по 31.01.2025 року.
Переказ коштів, виданих в рамках Кредитних договорів здійснено шляхом перерахування на банківську картку НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА". 
Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст.512 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України).
Матеріалами справи встановлено, що 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу №25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Станом на 25.10.2024 року на підставі Договору факторингу до позивача перейшло право наявної грошової вимоги до Відповідача за Договором №4363529 від 06.02.2024 року загальною сумою 164 821.42 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 22 499,99 грн., заборгованості за процентами – 131 071,43 грн., штрафні санкції 11 250,00 грн.
Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року строк дії Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4363529 від 06.02.2024 року не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 94 календарних днів в період дії Договору з 26.10.2024 року по 27.01.2025 року. Нарахування здійснені, відповідно до умов Договору №4363529 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.02.2024 року, за стандартною процентною ставкою 2,5%, в розмірі 52 875,00 грн.
Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77 ЦПК України).
Таким чином, наданими позивачем доказами, які наявні в матеріалах справи, доведено укладення між сторонами кредитного договору в електронній формі, узгодження між сторонами усіх умов кредитного договору, зокрема строку кредитування, сплату процентів, отримання відповідачем кредитних коштів, а також перехід прав вимоги до нового кредитора та нарахування процентів за користування кредитними коштами як первисним кредитором, так і новим кредитором відповідно до умов договору та в межах строку кредитування, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача суми тіла кредиту та процентів підлягають повному задоволенню.
В апеляційній скарзі, позивач ТОВ «ФК Фінтраст Капітал» також просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на правову допомогу у розмірі: 10 000 грн в суді першої інстанції та 4 000 грн - в суді апеляційної інстанції.
На підтвердження своїх доводів, позивачем до позовної заяви було долучено: договір про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладений між ТОВ «ФК Фінтраст Капітал» та адвокатом Городніщевою Є.О; Заявку №6449 на виконання доручення до Договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, з якої вбачається, що адвокатом були надані такі види правової допомоги ТОВ «ФК Фінтраст Капітал»: зустріч Адвоката та Клієнта, надання Адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства – 05 годин – 440 грн; дослідження наданих Клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи – 1 година – 840 грн; аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства – 05 годин – 440 грн; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів Клієнта, узгодження обраної позиції з Клієнтом – 1 година – 840 грн; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної Клієнтом позиції захисту прав та інтересів 1 год. 840.00 грн; проведення Адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів – 1 година – 840 грн; складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №4363529 від 06.02.2024 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 до суду: Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу – 2 години – 1 640 грн; складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) – 1 година – 840 грн; складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо – 2 години – 1640 грн; представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою КЛІЄНТА про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4363529 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 - 2 години 1640,00 грн. Всього – 10 000 грн; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Сері КС №9422/22; ордер серії АІ №1792136; Акт №6449 прийому- передачі виконаних робіт (наданих послуг) на суму 10 000 грн, який повністю співпадає з заявкою №6449 на виконання доручення до Договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року.
В суді апеляційної інстанції, позивачем на підтвердження вимог про стягнення правової допомоги до апеляційної скарги було долучено: договір про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; Акт №97 прийому-передачі виконаних (наданих послуг) згідно зазначеного Договору від 28 травня 2025 року, з якого вбачається, що адвокатом Городніщевою Є.О. були надані такі види правової допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»: збір та аналіз доказів і документів для подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 21.02.2025 року 2 години – 1000 грн; складення апеляційної скарги 5 годин – 2 500 грн, направлення відповідачу та подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги в інтересах клієнта 1 година – 500 грн. Загальна вартість послуг 4 000 грн.); рахунок на оплату №97-10/12-2024 від 27.05.2025 року на суму 4 000 грн; платіжна інструкція №6877 від 27 травня 2025 року про оплату позивачем адвокату за правову експертизу документів та складення апеляційної скарги у сумі 4 000 гр.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідачем ОСОБА_1 , а ні в суді першої, а ні в суді апеляційної інстанції не подавалось клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
З огляду на ст.141 ЦПК України, задоволення позову та апеляційної скарги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», стягненню підлягають витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 000 грн.
Що стосується витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, то колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню на суму 8 360,00 грн, враховуючи те, що представник позивача участі в судовому засіданні не брав. 
Таким чином, колегія суддів, вирахувавши із заявленої суми 10 000 грн вартості витрат на правничу допомогу – вартість участі адвоката в судовому засіданні, дійшла висновку, що вимога позивача підягає задоволенню частково на суму 8 360,00 грн. 
Згідно з частинами 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у сумі 6 056,00 грн. (2422,40 грн. – в суді першої інстанції та 3 633,60 грн – в суді апеляційної інстанції).
Керуючись ст.ст.367,374, 376, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольнити частково.
Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (Код ЄДРПОУ 2898215440, місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, вул. Загородня, будинок 15, офіс 118/2) заборгованість за кредитним договором №4363529 у розмірі - 206 446,42 грн. (двiстi шiсть тисяч чотириста сорок шiсть гривень 42 копiйки), яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сума тіла кредиту) у розмірі 22 499,99 грн. (двадцять двi тисячi чотириста дев`яносто дев`ять гривень 99 копiйок), суми заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором 131 071,43 грн. (сто тридцять одна тисяча сiмдесят одна гривня 43 копiйки), суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 94 календарних днів за період з 26.10.2024 року по 27.01.2025 року в сумі 52 875,00 грн. (п`ятдесят двi тисячi вiсiмсот сiмдесят п`ять гривень 00 копiйок).
Стягнути з відповідача ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації:  АДРЕСА_1 ) на користь позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (Код ЄДРПОУ 2898215440, місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, вул. Загородня, будинок 15, офіс 118/2) витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 8 360,00 грн та 4 000, 00 грн в суді апеляційної інстанції, що разом складає 12 360, 00 грн, витрати зі сплати судового збору в суді першої інстанції в сумі 2 422,40 грн та 3 633.60 грн в суді апеляційної інстанції, що разом складає 6 056,00 грн. 
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарження не підлягає.
Повне судове рішення виготовлено 03 жовтня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: