ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025                                                   м. Дніпро                          Справа № 904/162/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),
суддів: Іванова О.Г., Чередка А.Є.
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Метстальцентр» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2025 у справі № 904/162/25 (суддя           Новікова Р.Г.), повний текст рішення складено 20.03.2025
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегарост», м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метстальцентр», м. Дніпро
про стягнення попередньої оплати в розмірі 1 135 996,91 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

14.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегарост» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метстальцентр» про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 1 135 996,91 грн за товар, який не був поставлений. Окрім цього, позивач вимагає відшкодування судових витрат, зокрема:
- судового збору в розмірі 13 631,96 грн;
- витрат на правову допомогу 15 000,00 грн.
Предметом позову є вимога про повернення грошових коштів, які ТОВ «Мегарост» сплатило як попередню оплату за товар відповідно до усної домовленості з ТОВ «Метстальцентр». Вказаний товар відповідач не поставив, тому позивач вимагає стягнення 1 135 996,91 грн, як безпідставно отриманих коштів.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2025 позовні вимоги ТОВ «Мегарост» до ТОВ «Метстальцентр» про стягнення попередньої оплати в розмірі 1 135 996,91 грн - задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Метстальцентр» на користь ТОВ «Мегарост» суму попередньої оплати в розмірі 1 135 996,91 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 13 631,96 грн.

2. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду (далі – ЦАГС) і просить: скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог позивача і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ТОВ «Метстальцентр» викладені наступним чином:
- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2025 у справі № 904/162/25 про стягнення попередньої оплати у сумі 1 135 996,91 грн не має фактичного і правового підґрунтя, адже сторони не укладали письмового договору, не погоджували специфікації на товар та не визначали строки поставки, а рахунки-фактури № СФ-0001360 та № СФ-0001361 від 31.07.2024 не містять реквізитів позивача, посилання на договір чи замовлення і не можуть слугувати доказом здійснення будь-яких правочинів між сторонами;
- грошові кошти, зазначені у платіжних інструкціях, були помилково перераховані і не є оплатою за товари, тому їх стягнення є неправомірним;
- суд першої інстанції допустив порушення принципів рівності сторін та змагальності, оскільки засідання проходило без участі представників відповідача, і неправомірно оцінив належність і достовірність доказів, посилаючись на неналежні рахунки-фактури;
- судом неправильно було визначено порядок сплати судового збору, оскільки відсутні законні підстави для задоволення позову, а витрати слід покласти на позивача. 

3. Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу та узагальнені доводи.

ТОВ «Мегарост» пропущено строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, встановлений ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.05.2025, якою визначено п`ятиденний строк з дня вручення копії зазначеної ухвали, без подання клопотання про його поновлення. У зв`язку з цим колегія суддів залишає відзив без розгляду та не бере до уваги його доводи при вирішенні спору в апеляційній інстанції.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі виставлених ТОВ «Метстальцентр» рахунків-фактур № СФ-0001360 від 31.07.2024 на суму 570727,79 грн (з ПДВ у розмірі 95121,30 грн) та № СФ-0001361 від 31.07.2024 на суму 565269,12 грн (з ПДВ у розмірі 94211,52 грн) платіжними інструкціями № 14899 від 31.07.2024 на суму 570727,79 грн, № 14900 від 31.07.2024 на суму 565269,12 грн ТОВ «Мегарост» перерахувало відповідачу попередню оплату в загальному розмірі 1135996,91 грн.
У рахунках фактурах № СФ-0001360 від 31.07.2024, № СФ-0001361 від 31.07.2024 були визначені найменування товару, кількість, ціна за одиницю товару, загальна вартість товару:
- смуга 40 мм, 4,0 мм, 6 м (7211) у кількості 4,725 т; ціна за одиницю товару    53 125,33 грн (без ПДВ); загальна вартість товару 251 017,18 грн (без ПДВ);
- смуга 30 мм, 4,0 мм, 6 м (7211) у кількості 4,352 т; ціна за одиницю товару 51606,00 грн (без ПДВ); загальна вартість товару 224  589,31 грн (без ПДВ);
- лист 2,0мм, 1250х6000 у кількості 15,098т; ціна за одиницю товару          31 200,00 грн(без ПДВ); загальна вартість товару 471  057,60 грн (без ПДВ).
Відповідно до матеріалів справи ТОВ «Метстальцентр» склало та зареєструвало податкові накладні № 43 від 31.07.2024, № 44 від 31.07.2024, в яких відобразило податок на додану вартість у розмірі 95 121,30 грн та в розмірі 94 211,52 грн за господарськими операціями з покупцем – ТОВ «Мегарост».
У листі від 21.11.2024 № 2111, надісланому на адресу відповідача через ТОВ «Нова пошта», позивач констатував відсутність станом на 21.11.2024 поставки оплаченого товару та просив відповідача до 30.11.2024 вирішити питання щодо поставки товару або повернення коштів. Цей лист відповідач отримав 02.12.2024, проте не надав суду доказів, які б спростовували зазначену обставину.
Також позивач направляв на адресу відповідача вимогу від 27.11.2024 в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) про поставку товару до 30.11.2024 (включно) або повернення коштів на рахунок позивача. Поштове відправлення з листом-вимогою від 27.11.2024 було повернене відділенням поштового зв`язку АТ «Укрпошта» через закінчення терміну зберігання.
Враховуючи обставини даної справи, позивач у позові про стягнення сплаченої попередньої плати зазначав, що відповідач порушив обов`язок поставити оплачений товар та не повернув сплачені кошти.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Як зазначалося вище та підтверджено матеріалами справи, ТОВ «Мегарост» перерахувало відповідачу ТОВ «Метстальцентр» суму попередньої оплати в розмірі 1 135 996,91 грн на підставі рахунків-фактур № СФ-0001360 від 31.07.2024 та № СФ-0001361 від 31.07.2024, відповідно до платіжних інструкцій № 14899 від 31.07.2024 та № 14900 від 31.07.2024. Згідно з цими документами сторони узгодили асортимент, кількість, ціну одиниці та загальну вартість товару, що свідчить про укладення двох договорів купівлі-продажу відповідно до положень Цивільного кодексу України.
Згідно зі статтями 662, 664 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором, а якщо строк не визначений – відповідно до ст. 530 ЦК України, на вимогу кредитора протягом семи днів від дня пред`явлення такої вимоги. 
Позивач направляв відповідачу вимоги від 21.11.2024 та 27.11.2024 про поставку товару або повернення сплачених коштів. 
В матеріалах справи відсутні докази поставки товару або повернення передплати відповідачем. 
Відповідно до статей 526 та 693 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання у встановлений строк покупець має право вимагати повернення сплаченої суми.
Відтак, зобов`язання відповідача повернути позивачу суму попередньої оплати виникло з 06.12.2024, наступного дня після спливу строку поставки. 
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість та правомірність позовних вимог ТОВ «Мегарост» і встановлює, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Довід апелянта про відсутність письмового договору та специфікацій – відхиляється колегією суддів, адже матеріалами справи (рахунки-фактури        № СФ-0001360 та № СФ-0001361 від 31.07.2024 та платіжні інструкції № 14899 та № 14900 від 31.07.2024) підтверджено узгодження між сторони: асортименту товару, найменування, кількість та ціну товару, що підтверджує укладення двох договорів купівлі-продажу у спрощеній формі, відповідно до статей 11, 202, 205 та 207 ЦК України. Таким чином, відсутність письмового договору не свідчить про відсутність правочину.
При цьому суд враховує, що сума вказаних товарних операцій відповідачем відображена в податкових накладних, що не заперечується відповідачем.
Довід апелянта про нібито помилкове перерахування коштів – відхиляється, оскільки матеріали справи свідчать про отримання відповідачем сум, зазначених у платіжних інструкціях, відповідно до рахунків-фактур, що підтверджує факт здійснення попередньої оплати. Відповідач не надав доказів помилкового перерахування або повернення коштів, а тому стягнення є правомірним відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України.
Довід про порушення принципів рівності сторін та змагальності також відхиляється судом, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судові засідання та строк на подання відзиву, шляхом направлення процесуальних документів до електронного кабінету відповідача, однак не скористався своїм правом. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України суд мав право розглянути справу за наявними матеріалами.
Доводи апелянта про нібито неправомірне визначення судом першої інстанції судового збору, колегія суддів відхиляє, оскільки позов задоволено повністю, то й судові витрати, включаючи судовий збір, покладено судом першої інстанції на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ТОВ «Метстальцентр» не спростовують встановлених судом першої інстанції фактів і не підлягають задоволенню. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2025 у справі № 904/162/25 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 269 ГПК України, дійшов висновку про відсутність порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області – таким, що підлягає залишенню без змін.

7. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника по даній справі.

Керуючись ст. ст. 129, 275– 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Метстальцентр» – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2025 у справі № 904/162/25 – залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Метстальцентр».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.11.2025.

Головуючий суддя                                                                      Ю.Б. Парусніков

Судді:                                                                                          О.Г. Іванов

                                                                                                    А.Є. Чередко