Справа № 129/4032/23
Провадження № 22-ц/801/2107/2025
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дєдов С. М.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року	Справа № 129/4032/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя – доповідач),
суддів Оніщука В.В., Рибчинського В.П., 
за участю секретаря судового засідання Литвин Ю.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 129/4032/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 29.07.2025, ухвалене у складі судді Дєдова С.М. в приміщенні суду в м. Гайсин, - 

в с т а н о в и в :

22.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі – ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом (вх № 9554 /а. с. 2-6/) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вх № 7012/25 від 30.05.2025 /а. с. 86-88/), просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1110-1138 від 7.11.2022 в розмірі 55386,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 41186,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 7.11.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1110-1138. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A167, для підписання кредитного договору № 1110-1138 від 7.11.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 14200,00 грн.; строк кредитування – 300 днів; базовий період – 17 днів; знижена % ставка – 2,50 % в день; стандартна % ставка – 3,00 % в день; базовий період – проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у договорі і визначена сторонами на підставі пропозиції кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання кредиту через веб-сайт кредитодавця.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 1110-1138 від 7.11.2022. Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору.
Станом на 23.11.2023 загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять 122765,00 грн, що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 14200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 108565,00 грн.
Позивач зазначає, що товариством прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 67379 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 55386,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 41186,00 грн.
Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 29.07.2025 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1110-1138 від 7.11.2022 в сумі 11934 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору при поданні позову у сумі 538 грн. 94 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подано апеляційну скаргу (вх № 9554 від 22.08.2025), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1110-1138 від 7.11.2022 в розмірі 122765,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 108565,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п.4.8 кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику : 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 3.09.2023. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язання договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається; суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, що строк договору становить 17 днів, а не 300 календарних днів (до 3.09.2023) згідно п.4.8 договору; позивач має законне право на нарахування відсотків згідно до п. 4.6 та 10.1 договору, протягом строку кредитного договору, що визначено в п. 4.8 договору.
4.09.205 до Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання (вх № 10035) ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про доповнення або зміну апеляційної скарги, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1110-1138 від 7.11.2022 в розмірі 55386 грн, з яких : прострочена заборгованість за кредитом 14200 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 4186 грн; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
Ознайомившись із поданими доповненнями або змінами до апеляційної скарги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» апеляційний суд дійшов висновку про залишення їх без розгляду, оскільки всупереч частини першої статті 364 ЦПК України вони подані позивачем поза межами строку на апеляційне оскарження. 
Право на доповнення чи зміну апеляційної скарги може бути реалізовано лише протягом строку на її апеляційне оскарження. ЦПК України не надає апеляційному суду права вирішувати питання про поновлення пропущеного строку на внесення змін чи доповнень до апеляційної скарги, тому відповідні заяви, подані після визначеного законом строку, не повинні прийматися до розгляду (пункт 11 постанови Пленум Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку»).
У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи ( ОСОБА_1 , ремонтованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0610278192566, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» довідкою про доставку документів в електронній формі /а. с. 179/.).
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України). 
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
У справі встановлено наступні обставини.
7.11.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1110-1138. Договір підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором А 167. Умовами договору передбачено, що розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 14200 грн. Дата надання кредиту 7.11.2022 (п. 4.1); спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту : кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору, а банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п.4.2); Базовий період складає 17 календарних днів (п.4.4); строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику : 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 3.09.2023 (п.4.8) /а. с. 19-23/.
На виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 7.11.2022 було надано ТОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитні кошти в розмірі 14200,00 грн /а. с. 24-26, 31/.
На аркуші справи 8-14 знаходяться Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджених наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 58-П від 26.10.2022.
На аркуші справи 15-16 знаходиться паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, затверджений наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 58-П від 26.10.2022.
На аркуші справи 17 знаходиться Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1110-1138 (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України. 
Строк користування кредитними коштами погоджений (конкретизований) сторонами у п. 5.3.1. договору про відкриття кредитної лінії № 1110-1138 від 7.11.2022 і становить 17 днів, зі строком повернення 23.11.2022, що включає: тіло кредиту 14200,00 грн. нараховані відсотки 6035,00 грн, разом 20235,00 грн /а. с. 19/.
Відповідно до копії листа АК БК «ПриватБанк» адресованого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» повідомлено про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LigPay на підставі договору № 4010 від 2.12.2019, зокрема 14200 грн за договором № 1110-1138 від 7.11.2022 /а. с. 24-26, 31/.
Згідно довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 23.11.2023 щодо видачі кредиту № 1110-1138 від 7.11.2022, сума наданого кредиту 14200 грн, основний борг 14200 грн, залишок відсотків 1086565 грн /а. с. 27-29/.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що умови електронного договору про відкриття кредитної лінії № 1110-1138 від 7.11.2022 (кредитного договору) встановлено, що вказаний кредитний договір був оформлений 7.11.2022 зі строком повернення 23.11.2022 на суму 14200,00 грн нарахованими відсотками 6035,00 грн, разом 20235,00 грн, що підтверджується п. 5.3.1. договору. ОСОБА_1 частково сплачено по кредиту грошові кошти у сумі 8301 грн у період із 14.12.2022 по 23.02.2023. Таким чином, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1110-1138 від 7.11.2022 в сумі 11934 грн (20235 – 8301).
Висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне. 
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами (частина перша статті 13 Закону України «Про споживче кредитування»).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Як установлено судом першої інстанції, 7.11.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1110-1138. Даний договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А167 /а. с. 23/.
У постанові Верховного Суду від 7.10.2020 по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
У справі встановлено, що ОСОБА_1 частково сплачено по кредиту грошові кошти /а. с. 27-29/.
В силу припису статті 204 ЦК України, правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на відповідача.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позивачем укладання 7.11.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 електронного договору про відкриття кредитної лінії № 1110-1138.
Суду не надано доказів на спростовування презумпції правомірності договору про відкриття кредитної лінії № 1110-1138 від 7.11.2022, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 .. 
Щодо доведеності розміру заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1110-1138 від 7.11.2022.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 9.01.2020 у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором загальна сума заборгованості за кредитним договором № 1110-1138 від 7.11.2022 становить 122765,00 грн (період з 7.11.2022 по 23.11.2023), з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 108565,00 грн /а. с. 27-29/. В розрахунку зазначено, що кількість днів користування ставкою 2.5 % (51 день); за ставкою 3,00 % (249 днів). 
У заяві про зменшення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зазначено, що товариством прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 67379 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 55386,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 41186,00 грн.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що умови електронного договору про відкриття кредитної лінії № 1110-1138 від 7.11.2022 (кредитного договору) встановлено, що вказаний кредитний договір був оформлений 7.11.2022 зі строком повернення 23.11.2022 на суму 14200,00 грн нарахованими відсотками 6035,00 грн, разом 20235,00 грн, що підтверджується п. 5.3.1. договору. ОСОБА_1 частково сплачено по кредиту грошові кошти у сумі 8301 грн у період із 14.12.2022 по 23.02.2023. Таким чином, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1110-1138 від 7.11.2022 в сумі 11934 грн (20235 – 8301).
Колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 4.8 кредитного договору /а. с. 19/ строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику : 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 3.09.2023. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язання договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається.
Суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що строк договору становить 17 днів, а не 300 календарних днів (до 3.09.2023) згідно п.4.8 договору, відтак позивач має законне право на нарахування відсотків згідно до п. 4.6 та 10.1 договору, протягом строку кредитного договору, що визначено в п. 4.8 договору.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідачем не надано суду доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. 
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, адже в апеляційній скарзі позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1110-1138 від 7.11.2022 в розмірі 122765,00 грн, тоді як в суді першої інстанції позивачем було зменшено розмір позовних вимог та позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 55386,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 41186,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (частина шоста статті 376 ЦПК України). 
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України). 
Виходячи з наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1110-1138 від 7.11.2022 в розмірі 55386,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 41186,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
Враховуючи те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково (55386,00 х 100 : 122765,00 = 45,12 %), відтак з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2147,20 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 1453,23 грн (пропорційно задоволеній частині апеляційних вимог) (3220,80 х 45,12 % = 1453,23 грн), всього в розмірі 3600,43 грн. 
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково.
Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 29.07.2025 у даній справі скасувати та ухвалити нове.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за кредитним договором № 1110-1138 від 7.11.2022 в розмірі 55386 (п`ятдесят п`ять тисяч триста вісімдесят шість) гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 41186,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ 38548598) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2147,20 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 1643,25 грн, всього в розмірі 3790 (три тисячі сімсот дев`яносто) гривень 45 копійок. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя                            Л. О. Голота

Судді:                                       В. В. Оніщук 

В. П. Рибчинський 

       Повний текст постанови складено 9.10.2025