КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 761/5901/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/11814/2025	Головуючий у суді першої інстанції - Пономаренко Н.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
15 вересня 2025 року                                                                             місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                             Оніщук М.І.,
судді                                                Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Завойком Дмитром Івановичем, на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2024 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1113-3256 від 14.11.2022 у розмірі 36000 грн. 00 коп., з яких: 7200 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 28800 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп. 
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 14.11.2022 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачем за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр Кредит Фінанс", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1113-3256.
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов'язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 7000,00 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 18 днів, знижена процентна ставка - 2,50 %; стандартна процентна ставка - 3,00 % в день.
Однак, незважаючи на повне виконання позивачем своїх зобов'язань перед відповідачем, останній порушив умови кредитного договору та не виконав свої зобов'язання перед позивачем, у зв`язку з чим станом на 08.01.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 71352 грн. 00 коп., а саме: 7000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 64152 грн. 00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Разом з тим, позивач вказував, що ним було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр Кредит Фінанс", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 35352 грн. 00 коп. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 36000 грн. 00 коп.
За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2024 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1113-3256 від 14.11.2022 в загальному розмірі 36000 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Укр Кредит Фінанс" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 00 коп. (а.с. 70-75).
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2025 залишено без задоволення заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Завойка Д.І. про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2024 (а.с. 123, 124).
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність рішення суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ "Укр Кредит Фінанс" умов кредитного договору № 1113-3256 від 14.11.2022 щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (а.с. 129-131).
22.07.2025 до Київського апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а заочне рішення суду першої інстанції - без змін. 
Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що даний позов є обґрунтованим, а обставини на які посилався позивач, є встановленими та підтвердженими належними доказами.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та обгрунтованими, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.11.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1113-3256 у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А 579.
Отже, договір вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.
Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 кредитного договору кредитодавець відкриває для позичальника не відновлювальну кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Тип кредиту - кредитна лінія.
Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору розмір кредитного ліміту (загальний розмір кредиту) становить 7200,00 грн., дата надання/видачі кредиту: 14.11.2022.
У відповідності до положень п. 4.2 Кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкого переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього Договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту.
Згідно з п. 4.4. базовий період складає 18 календарних днів. перебіг першого базового періоду починається з дати внадання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступного дня за датою закінчення попереднього базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальник у поточному базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебігу поточного Базового періоду припиняється дострокового та з наступного календарного дня починається перебігу наступного базового періоду.
За п. 2.3 Кредитного договору, дата видачі кредиту: 14.11.2022, останній календарний день першого Базового періоду: 01.12.2022, сума кредиту 7 200,00 грн., нараховані проценти за користування кредитом 3240,00грн., разом до сплати 10440,000 грн.
Пунктом 4.6 Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступного ставкою: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом усього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою).
Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику становить 300 календарних днів моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 10.09.2023. Строк договору є рівним строку кредитування (п. 4.8 Кредитного договору).
Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає сімсот п`ятдесят шість тисяч триста тридцять п`ять цілих, нуль сотих відсотків. Орієнтовна загальна вартість кредиту (за весь строк кредитування) - 72 000,00 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом - 64 800 грн. (п. п. 4.9-4.10 Кредитного договору).
Також, 14.11.2022 відповідачем було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А579 паспорт споживчого кредит.
14.11.2022 ТОВ "Укр Кредит Фінанс" перерахувало грошові кошти на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 у розмір 7200 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та довідкою АТ КБ "Приватбанк" про перерахування коштів від ТОВ "Укр Кредит Фінанс" через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019.
Разом з тим, будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, матеріали справи не містять.
У свою чергу, згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 08.01.2024 заборгованість ОСОБА_1 становить 71 352,00 грн.., з яких 7 200,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 64 152,00 грн. - проценти за користування кредитом.
Так, відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, ще матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ "Укр Кредит Фінанс" умов кредитного договору № 1113-3256 від 14.11.2022 щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.
Разом з тим, колегія суддів відхиляє вказані доводи відповідача, як не обгрунтовані, адже на підтвердження виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 7200 грн. 00 коп. відповідачеві (позичальнику) на його картковий рахунок, позивач надав довідку, з якої вбачається, що ТОВ "Укр Кредит Фінанс" через систему платежів LiqPay на підставі договору № 1113-3256 від 14.11.2022 перерахував кошти: платіж 2135615870, канал LiqPay, дата видачі 14.11.2022, сум 7200,00 грн., номер договору 1113-3256, , що є належним та достатнім доказом.
Також, колегія суддів зауважує, що у кредитному договорі у розділі "Реквізити сторін" зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідача - номер картки НОМЕР_1 .
При цьому, відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі - перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу.
Отже, з боку позивача порушень не відбулося, та з урахуванням вимог закону здійснено захист інформації щодо клієнта від третіх осіб.
Крім того, суд звертає увагу, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», тому позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку, а створюючи заявку на отримання кредиту відповідач самостійно вносить номер банківської картки, на яку бажає отримати кредитні кошти. 
У зв`язку з чим, позивачем було перераховано кредитні кошти у відповідності з умовами кредитного договору та Правил та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача.
У свою чергу, доказів того, на вищенаведену картку не було перераховано суму у розмірі 7200 грн., відповідач не надав.
Разом з тим, Разом з тим, враховуючи умови надання кредитних коштів, колегія суддів зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами факт укладення з відповідачем кредитного договору та надання позичальнику кредитних коштів, тобто виконання належним чином своїх обов`язків та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов?язань.
У свою чергу, відповідач не спростував факту отримання кредитних коштів, а також факту неналежного виконання зобов`язань перед банком, у тому числі не спростував розмір заборгованості, заявленої до стягнення.
З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи,  а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.
Таким чином, ухвалюючи заочне рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення. При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а заочного рішення суду без змін.
При цьому, у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.
Також, слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
У Х В А Л И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Завойком Дмитром Івановичем, - залишити без задоволення.
Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2024 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                             М.І. Оніщук
Судді                                                                                  В.А. Шебуєва
                                                                                            О.В. Кафідова