Справа № 344/11440/25 
Провадження № 22-ц/4808/1509/25 
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів – Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,
учасники справи
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал»», 
відповідач – ОСОБА_1 , 
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) 
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» 
на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2025 року, ухвалене судом у складі судді Кіндратишин Л.Р.
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У червні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія Кредит-капітал»» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 30.06.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №4059305, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в гривні у розмірі 5000 грн, на умовах, визначених кредитним договором. 
ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит.
18.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №77-МЛ, відповідно до умов якого позивач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «Мілоан» в тому числі і до відповідача.
Позивач зазначив, що станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 20416,16 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 4750 грн; заборгованість за процентами – 15166,16 грн; заборгованість за комісією – 500 грн.
Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №4059305 від 30.06.2021 року у розмірі 20416,16 грн, сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2025 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №4059305 від 30.06.2021 року в розмірі 6 437, 50 грн, яка складається з: 5000 грн - тіла кредиту; 937, 50 грн - відсотків; 500 грн – комісії та судовий збір в розмірі 763,82 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал»» звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2025 року та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія Кредит-капітал»» задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що відповідачу було надано кредит в сумі 5000,00 грн, строком на 15 днів з 30.06.2021.Нарахування процентів за кредитним договором №4059305 від 30.06.2021 року здійснювалось відповідно до п. 1.5.2, 1.6, згідно яких проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за стандартною процентною ставкою 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
Посилається на те, що відповідно до п. 2.3.1.1. Кредитного договору № 4059305 від 30.06.2021 передбачено пролонгацію на пільгових умовах, та відповідно до якого позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі – Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. 
Пунктом 2.3.1.2. Кредитного договору передбачена пролонгація на стандартних (базових) умовах та передбачає, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
Скаржник зазначає, що у період з 30.06.2021 по 15.07.2021 року проценти нараховувались за процентною ставкою у розмірі 1,25 відсотків відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору. З 16.07.2021 року по 19.07.2021 відбулася пролонгація кредитного договору у відповідності до п. 2.3.1.2. відсотки нараховувались за стандартною процентною ставкою у розмірі 5,00 відсотків. Оскільки відповідач виконав умови договору передбачені п. 2.3.1.1, проценти з 20.07.2021 по 26.07.2021 нараховувались у розмірі 1,25 відсотків. З 27.07.2021 по 20.09.2021 нарахування відбувалося згідно з п. 1.6. Кредитного договору № 4059305 від 30.06.2021 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено відповідачу право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження  ОСОБА_1  отримав 07.10.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 20 416, 16 грн і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн * 30 = 90 840 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Із змісту апеляційної скарги позивача вбачається, що заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2025 року оскаржується позивачем в частині відмови у стягненні процентів. 
Апеляційна скарга не містить доводів, щодо оскарження рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №4059305 від 30.06.2021 року в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту 5000 грн, комісії у розмірі 500 грн, а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в оскаржуваній частині, а саме в частині відмови у стягненні процентів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення процентів у розмірі 937, 50 грн, суд першої інстанції виходив з того, що 30.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №4059305, в електронній формі, за яким останній отримав кредит у сумі 5000 грн строком на 15 днів з 30.06.2021 року. Відповідно до пункту 1.3. договору про споживчий кредит №4059305 від 30.06.2021 кредит надавався на 15 днів. 
Проценти за користування кредитом: складають 937,50 грн, які нараховується за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору), що також зазначено у додатку №1 до договору про споживчий кредит №4059305 від 30.06.2021 Графік платежів за договором про споживчий кредит №4059305 від 30.06.2021. 
Суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають стягненню проценти в межах строку кредитування за 15 днів у розмірі 937, 50 грн. Позивачем не надано доказів пролонгації кредитного договору, тому дійшов висновку, що заявлена сума процентів після строку кредитування не підлягає стягненню.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору та правничої допомоги пропорційно задоволеній частині вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №4059305, в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, за яким останній отримав кредит у сумі 5000 грн строком на 15 днів з 30.06.2021 року, дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 15.07.2021 року.
Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк складає 6437,50 грн ( п. 1.5.).
Пунктом 1.5.1 договору передбачено комісію 500 грн. 
Проценти за користування кредитом: складають 937,50 грн, які нараховується за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2).
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6.).
Згідно довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 уклав договір №4059305 від 30.06.2021 року та підписав його одноразовим ідентифікатором F50316, 30.06.2021 року, який було йому відправлено на номер +380999097550.
Паспортом споживчого кредиту №4059305 від 30.06.2021 року визначені умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту.
Відповідно до анкети-заяви №4059305 від 30.06.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» погоджена сума кредиту, строк кредиту, ставка процентів. 
Згідно платіжного доручення №50095338 від 30.06.2021 року виданого АТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Мілоан» перераховано коштів у сумі 5 000,00 грн ОСОБА_1 , призначення платежу - кошти згідно договору 4059305.
Згідно договору відступлення права вимоги № 77-мл від 18 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого кредитор передає, а новий кредитор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості.
Згідно витягу з реєстру боржників від 18.10.2021 року до договору відступлення прав вимоги № 77-мл від 18 жовтня 2021 року, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №4059305 в загальній сумі 20416,16 грн, боржник – ОСОБА_1 .
Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).
Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За умовами п. 1.3., 1.4 кредитного договору №4059305 від 30.06.2021 року сторони погодили строк кредитування 15 днів з 30 червня 2021 року, з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом – 15 липня 2021 року.
Відповідно до пункту 1.5.2 проценти за користування кредитом складають 937,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Пунктом 1.6 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» просило стягнути нараховані проценти за період з 30 червня 2021 року по 20 вересня 2021 року.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) викладено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
Пунктом 2.3.1.1. кредитного договору № 4059305 від 30.06.2021 передбачено пролонгацію на пільгових умовах, та відповідно до якого позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі – Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. 
Розділом 6 Правил надання фінансових кредитів передбачено умови пролонгації кредитного договору, а саме за кредитами PDL позичальник має право продовжити строк кредитування, далі пролонгація, на стандартних (базових) або пільгових умовах. 6.10.1.
Пролонгація на пільгових умовах. 6.10.1.1. Пролонгація на пільгових умовах на певну кількість днів можлива, якщо інформація про можливість та умови пролонгації доступна позичальнику на сайті Товариства або в програмно-технічних комплексах самообслуговування учасників платіжних систем чи інших осіб з якими Товариство уклало відповідні угоди. Товариство розміщує інформацію про можливість пролонгації на пільгових умовах виходячи з положень внутрішніх документів та клієнтської історії позичальника в Товаристві. Відсутність розміщеної Товариством інформації про можливість пролонгації означає неможливість для позичальника продовжити строк кредитування на пільгових умовах. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за відсотковою ставкою визначеною п.1.5.2 індивідуальної частини Договору. 
Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору про споживчий кредит та розділ 6 Правил надання фінансових кредитів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні докази пролонгації кредитного договору.
Позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що первісним кредитором було розміщено на сайті Товариства або в програмно-технічних комплексах самообслуговування учасників платіжних систем інформацію про можливість пролонгації на пільгових умовах або про пролонгацію кредитного договору на стандартних умовах.
Отже, суд першої інстанції встановивши, що в матеріалах справи відсутні докази пролонгації кредитного договору № 4059305 від 30.06.2021 року відповідно до умов кредитного договору, дійшов вірного висновку про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами лише в межах строку кредитування.
Стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договору строку кредитування до дня закінчення строку користування кредитними коштами не ґрунтуються на нормах матеріального права.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження 14-360цс19).
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, вірно застосував норми матеріального права та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав стягнення відсотків за користування кредиту поза межами строку кредитування.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2025 року в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.
Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то суд не здійснює перерозподіл витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-капітал»» залишити без задоволення.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2025 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський

Є.Є. Мальцева