ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2025 р.	Справа № 440/14982/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2025, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 07.08.25 у справі № 440/14982/24
          за позовом     ОСОБА_1  
          до   Полтавської міської ради 
          про визнання протиправним та нечинним рішення, визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської міської ради (далі за текстом також – відповідач), в якій просила:
- визнати протиправним та нечинним рішення Полтавської міської ради за 2022 рік, за 2023 рік та 2024 рік про затвердження програми соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади "Турбота" по поводу надання матеріальної одноразової допомоги інвалідам до "Міжнародного дня людей з інвалідністю"; 
- визнати протиправною бездіяльність депутатів Полтавської міської ради в дискримінації за ознакою інвалідності протягом 3-ох років до інвалідів ІІ та ІІІ груп, порушуючи право на отримання одноразової матеріальної допомоги, своїми діями у затвердженні програми "Турбота" по поводу "Міжнародного дня людей з інвалідністю", проявивши самоправство у відношенні до інвалідів ІІ і ІІІ груп, посягнувши на здоров`я та життя при хворобах, наносячи моральні страждання, економивши бюджетні кошти на групі інвалідів; 
- стягнути із Полтавської міської ради за порушення ОСОБА_1 конституційних прав та Закону України "Про соцзахист інвалідів в Україні", вона вважає, мізерну суму коштів в 250000,00 грн, які не зможуть їй компенсувати втрачене здоров`я із участю дій влади в м. Полтаві, а тільки буде для підтримки оставшогося здоров`я при інвалідності із вказаними в довідці про хвороб із протипоказаннями, виплативши одноразово суму на її користь із бюджету міста із поверненням суми в бюджет винними депутатами Полтавської міської ради.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Наводить обставини справи, викладені ним у позовній заяві, та просить їх урахувати під час апеляційного розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки вважає доводи позивача безпідставними, а оскаржуване рішення ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права.
У відповіді на відзив позивач звертає увагу, що представник відповідача, який підписав відзив на апеляційну скаргу, не надав до суду довіреність на підтвердження відповідних повноважень щодо представництва Полтавської міської ради у суді. Також указує на необґрунтованість доводів, викладених у відзиві.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України).
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, загальне захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 .
Рішенням позачергової чотирнадцятої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 11 березня 2022 року "Про затвердження Програми соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади "Турбота" на 2022 рік" з метою запровадження додаткових гарантій та посилення соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади, керуючись пунктом 22 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Полтавська міська рада вирішила: 1. Затвердити Програму соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади «Турбота» на 2022 рік (далі - Програма), згідно з додатком; 2. Додаток до цього рішення є його невід`ємною частиною; 3. Департаменту охорони здоров`я Полтавської міської ради, Управлінню соціального розвитку Полтавської міської ради, Департаменту освіти Полтавської міської ради, Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості, іншим структурним підрозділам виконавчого комітету Полтавської міської ради, виконавчим комітетам районних у м. Полтаві рад забезпечити виконання положень Програми; 4. Бюджетно-фінансовому управлінню виконавчого комітету Полтавської міської ради здійснювати фінансування Програми в межах затверджених асигнувань на відповідний період; 5. Районним у місті Полтава радам забезпечити цільове використання субвенції на виконання заходів Програми; 6. Рішення сесії вводиться в дію з 01 січня 2022 року.
Додатком до вказаного рішення, який є невід`ємною частиною самого рішення, є «Програма соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади «Турбота» на 2022 рік», розділом 1 якої визначено термін її реалізації - 2022 рік.
Зі змісту розділу 3 "Мета та основні завдання Програми" Програми соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади "Турбота" на 2022 рік слідує, що мета Програми - додаткові до встановлених законодавством гарантії щодо соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади, зокрема надання матеріальної допомоги до Міжнародного дня людей з інвалідністю таким категоріям населення: особам з інвалідністю І групи загального захворювання, особам з інвалідністю І та ІІ групи по зору, особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю до 18 років.
Листом Управління соціального розвитку Полтавської міської ради №01-15-01.1-06/2115 від 21 листопада 2022 року на звернення ОСОБА_1 щодо надання інформації про порядок виплати одноразової матеріальної допомоги до Міжнародного дня людей з інвалідністю повідомлено, що на виконання рішення позачергової чотирнадцятої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 11 березня 2022 року "Про затвердження Програми соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади "Турбота" на 2022 рік" зі змінами одноразова матеріальна допомога до Міжнародного дня людей з інвалідністю надається таким категоріям населення: особам з інвалідністю 1 групи загального захворювання, особам з інвалідністю І та ІІ групи по зору, особам з інвалідністю з дитинства, дітям з інвалідністю до 18-ти років.
Рішенням двадцять другої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 27 січня 2023 року "Про затвердження Програми соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади "Турбота" на 2023 рік" з метою запровадження додаткових гарантій та посилення соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади, керуючись пунктом 22 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Полтавська міська рада вирішила: 1. Затвердити Програму соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади «Турбота» на 2023 рік (далі - Програма), згідно з додатком; 2. Додаток до цього рішення є його невід`ємною частиною; 3. Департаменту охорони здоров`я Полтавської міської ради, Управлінню соціального розвитку Полтавської міської ради, Департаменту освіти Полтавської міської ради, Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості, іншим структурним підрозділам виконавчого комітету Полтавської міської ради, виконавчим комітетам районних у м. Полтаві рад забезпечити виконання положень Програми; 4. Бюджетно-фінансовому управлінню виконавчого комітету Полтавської міської ради здійснювати фінансування Програми в межах затверджених асигнувань на відповідний період; 5. Районним у місті Полтава радам забезпечити цільове використання субвенції на виконання заходів Програми; 6. Рішення сесії вводиться в дію з 01 січня 2023 року; 7 . Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань розвитку культури, освіти, фізкультури, спорту та молодіжної політики, підтримки ветеранів війни та учасників АТО, соціального захисту населення, охорони здоров`я, материнства і дитинства.
Додатком до вказаного рішення, який є невід`ємною частиною самого рішення, є «Програма соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади «Турбота» на 2023 рік», розділами 1 та 7 якої визначено термін її реалізації - 2023 рік або до затвердження проєкту програми на наступний рік; Програма діє до затвердження проєкту Програми на наступний рік.
Зі змісту розділу 3 "Мета та основні завдання Програми" Програми соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади "Турбота" на 2023 рік слідує, що мета Програми - додаткові до встановлених законодавством гарантії щодо соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади, зокрема надання матеріальної допомоги до Міжнародного дня людей з інвалідністю таким категоріям населення: особам з інвалідністю І групи загального захворювання, особам з інвалідністю І та ІІ групи по зору, особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю до 18 років.
Листом Управління соціального розвитку Полтавської міської ради №01-15-01.1-06/1546 від 19 жовтня 2023 року на звернення ОСОБА_1 щодо виплати одноразової матеріальної допомоги до Міжнародного дня людей з інвалідністю повідомлено, що відповідно до Програми соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади "Турбота" на 2023 рік, затвердженої рішенням двадцять другої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 27 січня 2023 року (зі змінами та доповненнями), у 2023 році виплату одноразової матеріальної допомоги до Міжнародного дня людей з інвалідністю передбачено таким категоріям населення: особам з інвалідністю 1 групи загального захворювання, особам з інвалідністю І та ІІ групи по зору, особам з інвалідністю з дитинства, дітям з інвалідністю до 18-ти років; оплата послуг, пов`язаних з виплатою і доставкою грошової допомоги. Інших виплат до Міжнародного дня людей з інвалідністю Програмою не передбачено.
Рішенням позачергової сорок шостої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 29 грудня 2023 року "Про затвердження Програми соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади "Турбота" на 2024 рік" з метою запровадження додаткових гарантій та посилення соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади, керуючись пунктом 22 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Полтавська міська рада вирішила: 1. Затвердити Програму соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади «Турбота» на 2024 рік (далі - Програма), згідно з додатком; 2. Додаток до цього рішення є його невід`ємною частиною; 3. Департаменту охорони здоров`я Полтавської міської ради, Управлінню соціального розвитку Полтавської міської ради, Департаменту освіти Полтавської міської ради, Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості, іншим структурним підрозділам виконавчого комітету Полтавської міської ради, виконавчим комітетам районних у м. Полтаві рад забезпечити виконання положень Програми; 4. Бюджетно-фінансовому управлінню виконавчого комітету Полтавської міської ради здійснювати фінансування Програми в межах затверджених асигнувань на відповідний період; 5. Районним у місті Полтава радам забезпечити цільове використання субвенції на виконання заходів Програми; 6. Рішення сесії вводиться в дію з 01 січня 2024 року; 7 . Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань розвитку культури, освіти, фізкультури, спорту та молодіжної політики, підтримки ветеранів війни та учасників АТО, соціального захисту населення, охорони здоров`я, материнства і дитинства.
Додатком до вказаного рішення, який є невід`ємною частиною самого рішення, є «Програма соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади «Турбота» на 2024 рік», розділами 1 та 7 якої визначено термін її реалізації - 2024 рік або до затвердження проєкту програми на наступний рік; Програма діє до затвердження проєкту Програми на наступний рік.
Зі змісту розділу 3 "Мета та основні завдання Програми" Програми соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади "Турбота" на 2024 рік слідує, що мета Програми - додаткові до встановлених законодавством гарантії щодо соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади, зокрема надання матеріальної допомоги до Міжнародного дня людей з інвалідністю таким категоріям населення: особам з інвалідністю І групи загального захворювання, особам з інвалідністю І та ІІ групи по зору, особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю до 18 років.
Листом Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради №01-15-01.1-06/2194 від 15 листопада 2024 року на звернення ОСОБА_1 щодо виплати одноразової матеріальної допомоги до Міжнародного дня людей з інвалідністю повідомлено, що відповідно до Програми соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади "Турбота" на 2024 рік, затвердженої рішенням позачергової сорок шостої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 29 грудня 2023 року (зі змінами та доповненнями), у 2024 році виплату одноразової матеріальної допомоги до Міжнародного дня людей з інвалідністю передбачено таким категоріям населення: особам з інвалідністю 1 групи загального захворювання, особам з інвалідністю І та ІІ групи по зору, особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю до 18-ти років; оплата послуг, пов`язаних з виплатою і доставкою грошової допомоги. Інших виплат до Міжнародного дня людей з інвалідністю Програмою не передбачено.
Вважаючи протиправною бездіяльність депутатів Полтавської міської ради щодо дискримінації за ознакою інвалідності, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у цій справі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для визнання протиправними та нечинними оскаржуваних рішень, оскільки позивачем під час розгляду спору не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження допущення відповідачем протиправної бездіяльності відносно позивача.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 144 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 за № 280/97- ВР (далі - Закон № 280/97) визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Так, згідно зі статтею 4 Закону № 280/97 місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 26 Закону № 280/97 до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься розгляд і вирішування на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради питань, зокрема, щодо затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування.
Згідно з ч.1 ст. 59 Закону № 280/97 рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 за № 875-ХІІ (далі - Закон № 875-ХІІ) встановлено, що цей Закон визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з І усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя Згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.
Статтею 2 Закону № 875-ХІІ визначено, що дискримінація за ознакою інвалідності забороняється.
Термін "дискримінація за ознакою інвалідності" вживається у значенні, наведеному в Конвенції про права осіб з інвалідністю та Законі України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні".
Відповідно до статті 2 Конвенції про права осіб з інвалідністю (Конвенцію ратифіковано Законом України №1767-VI від 16.12.2009) дискримінація за ознакою інвалідності означає будь-яке розрізнення, виключення чи обмеження з причини інвалідності, метою або результатом якого є применшення або заперечення визнання, реалізації або здійснення нарівні з іншими всіх прав людини й основоположних свобод у політичній, економічній, соціальній, культурній, цивільній чи будь-якій іншій сфері. Вона включає всі форми дискримінації, у тому числі відмову в розумному пристосуванні.
Згідно зі статтею 4 Закону № 875-ХІІ діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у: виявленні, усуненні перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб, у тому числі стосовно доступу до об`єктів громадського та цивільного призначення, благоустрою, транспортної інфраструктури, дорожнього сервісу (далі - об`єкти фізичного оточення), транспорту, інформації та зв`язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту; охороні здоров`я; соціальному захисті; забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації осіб з інвалідністю; наданні пристосованого житла; сприянні громадській діяльності.
Соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.
Статтею 13 Закону №875-ХІІ визначено, що центральні і місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування повинні подавати допомогу і сприяти громадським об`єднанням осіб з інвалідністю в їх діяльності.
Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" від 06.09.2012 за № 5207-VI (далі - Закон № 5207-VI): дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними; непряма дискримінація ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними; непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №5207-VI державна політика щодо запобігання та протидії дискримінації спрямована на: недопущення дискримінації; застосування позитивних дій; створення умов для своєчасного виявлення фактів дискримінації та забезпечення ефективного захисту осіб та/або груп осіб, які постраждали від дискримінації; виховання і пропаганду серед населення України поваги до осіб незалежно від їх певних ознак, поширення просвітницької діяльності у цій сфері.
З наведеного слідує, що законодавство України, а також міжнародні норми, пов`язують поняття дискримінація лише з утисками фізичної особи або групи осіб, що обмежуються за певною ознакою.
Як убачається з матеріалів справи, рішення Полтавської міської ради про затвердження програми соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади "Турбота" за 2022-2024 роки приймались на виконання пункту 22 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з метою прийняття програм соціально - економічного розвитку Полтавської міської територіальної громади.
Відповідно до розділу 3 програми за відповідний рік, мета програми "Турбота" – додаткові до встановлених законодавством гарантії щодо соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади, зокрема, до Міжнародного дня людей з інвалідністю - особам з інвалідністю 1 групи загального ступеню, особам з інвалідністю 1 та 2 групи по зору, особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю до 18 років.
Основні завдання програми, серед іншого, є: - надання допомоги мешканцям Полтавської міської територіальної громади, які мають найвищий ризик потрапляння у складні життєві обставини і не можуть самостійно їх подолати; - підтримка вразливих груп населення, батьків (опікунів або піклувальників) дітей з інвалідністю, сімей, де проживають особи з інвалідністю та інших категорій осіб.
Отже, відповідно до зазначених норм законодавства, розробниками програми соціального забезпечення та соціального захисту населення Полтавської міської територіальної громади "Турбота" за 2022-2024 років було передбачено, а Полтавською міською радою – затверджено рішенням додаткові соціальні гарантії для ряду категорій осіб за рахунок коштів бюджету Полтавської міської територіальної громади.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що правова оцінка доцільності встановлення/затвердження органом місцевого самоврядування програми виділення коштів з місцевого бюджету на фінансову підтримку осіб з інвалідністю, не входить до компетенції адміністративного суду, адже це повноваження за своєю суттю та природою є дискреційним.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Беручи до уваги наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем під час розгляду спору, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження допущення відповідачем протиправної бездіяльності відносно позивача.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів зазначає, що за змістом наведеної норми суб`єкт владних повноважень має доводити правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, проте це не позбавляє позивача обов`язку довести інші обставини, за яких сталося порушення його права та, зокрема ті, що стосуються факту і обсягу такого порушення.
Позивачем не доведено наявності правових підстав для визнання нечинними оскаржуваних рішень, відповідних обставин судом рід час розгляду справи не установлено.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції.
В аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні суд апеляційної інстанції враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Водночас зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд апеляційної інстанції також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 18390/91, пункт 29).
З огляду на зазначене, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку, що судом досліджені всі ключові питання, які є важливими для прийняття судового рішення.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2025 у справі № 440/14982/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	І.С. Чалий    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  19.11.2025