ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                             
 
22 жовтня 2025 року                                 
м. Київ                                                               
 
справа № 755/11286/20
 
провадження № 61-5582св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),  
 
учасники справи:
позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) -  ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Романовим Олександром Олексійовичем, на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Желепи О. В., Поліщук Н. В., Соколової В. В.,
 
ВСТАНОВИВ: 

 

1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог та вимог заяви про виправлення описки
 
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2                   про поділ майна подружжя.
 
У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю.
 
Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня            2021 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано спільним сумісним майном подружжя:
- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв. м;
- нежитлове приміщення салон краси (перукарня) переобладнана однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 48,2 кв. м;
- земельну ділянку, площею 0,15 га (кадастровий номер 3220880903:04:005:0147), цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку,                    що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на якій розташований недобудований будинок площею 140 кв. м, гараж, свердловина для води з обладнанням, будівельний вагончик, паркан з металевої сітки.
У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв. м; нежитлове приміщення салон краси (перукарня) переобладнана однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 48,2 кв. м.
У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер 3220880903:04:005:0147) та житловий будинок, що розташований на вказаній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіль «Nissan X-Trail», 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .
У задоволенні інших частин первісного та зустрічного позовів відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 та зустрічний позов                     ОСОБА_2 про поділ майна задоволено частково.
У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право часткової власності на:
- 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 42,1 кв. м;
- 1/2 частину нежитлового приміщення салон краси (перукарня), група приміщень                 АДРЕСА_5 , загальною площею 48,2 кв. м;
- 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 га (кадастровий номер 3220880903:04:005:0147), цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою АДРЕСА_3 , яка була розділена на дві земельні ділянки із кадастровим номером 3220880903:04:005:0188, площею 0,0845 га,                         та земельну ділянку із кадастровим номером 3220880903:04:005:0187,                         площею 0,0655 га.
Визнано за ОСОБА_2 право часткової власності на:
- 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 42,1 кв. м;
- 1/2 частину нежитлового приміщення салон краси (перукарня), група приміщень                    АДРЕСА_5 , загальною площею 48,2 кв. м;
- 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 га (кадастровий номер 3220880903:04:005:0147), цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою АДРЕСА_3 , яка була розділена на дві земельні ділянки із кадастровими номерами: 3220880903:04:005:0188, площею 0,0845 га,                     та земельну ділянку із кадастровим номером 3220880903:04:005:0187, площею 0,0655 га, вільної від забудови;
- автомобіль «Nissan X-Trail», 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини автомобіля у розмірі 98 000 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру та земельну ділянку відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У березні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Грязнова Л. М. звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року.
 
Заяву мотивовано тим, що апеляційний суд у мотивувальній та резолютивній частинах вказаної постанови допустив описку в адресі спірного нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_5 та нежитлового приміщення салон краси (перукарня) (група приміщень № 5-407)                          в будинку АДРЕСА_5 , що не відповідає дійсній адресі місцезнаходження майна та перешкоджає здійснити його державну реєстрацію.
 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки задоволено.
Внесено виправлення в описову, в мотивувальну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2024 року, а саме замість неправильно зазначеного: «квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 42,1 кв. м» та «нежитлове приміщення салон краси (перукарня) група приміщень № 5-407, (корпус 5)                                       в будинку АДРЕСА_5 загальною площею 48,2 кв. м».
Ухвалено вважати правильним та читати «квартира АДРЕСА_5 , загальною площею 42,1 кв. м» та «Салон краси (перукарня) (група приміщень № 5-407) об`єкт житлової нерухомості на                                     АДРЕСА_5 , загальною площею 42,1 кв. м».
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що в постанові від 11 липня                 2024 року судом були допущені описки, які необхідно виправити на підставі                   частини першої статті 269 ЦПК України.
 
Апеляційний суд відхилив заперечення ОСОБА_1 на заяву про виправлення описки, зазначивши, що правильність адрес об`єктів нерухомого майна підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягом з Реєстру Київської територіальної громади, які сторони подавали під час розгляду справи судом першої інстанції, договорами позики та купівлі-продажу квартири, відповідає адресам, зазначеними у позовних заявах. Суд апеляційної інстанції вважав, що будь-яких підстав вважати, що такі виправлення повпливають на зміст постановленого судового рішення відсутні. Описки                                   у зазначених адресах є механічною помилкою, проте такі помилки впливають на можливість реалізації судового рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Романов О. О., посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалу Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У квітні 2025 року касаційна скарга надійшла до Касаційного цивільного суду                         у складі Верховного Суду.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                                          від 16 травня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її            представником - адвокатом Романовим О. О., залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції та роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу.
 
У червні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2025 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга  ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Романовим О. О., мотивована тим, що ОСОБА_2 не зверталася до апеляційного суду із заявою про виправлення описки в описовій, в мотивувальній та резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 08 жовтня                    2024 року.
 
Посилається на те, що суд апеляційної інстанції своєю ухвалою про виправлення описки фактично змінив судове рішення, внаслідок чого з`явилася невідповідність  у формулюваннях, зазначених у постанові, порівняно із правовстановлюючими документами на нерухоме майно.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу.
 
У червні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Лук`янець О. О., подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що доводи касаційної скарги не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, яка відповідає вимогам статей 263-265 ЦПК України.
 
Вважає, що виправлення описки оскаржуваною ухвалою від 22 квітня 2025 року                     в резолютивній частині постановиКиївського апеляційного суду від 08 жовтня                2024 року не змінило суть судового рішення, а лише усунуло неточності щодо встановлених фактичних обставин справи.
 
При цьому зазначає, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року було допущено описки в даті ухвалення апеляційним судом постанови за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня                    2024 року та в прізвищі, імені по-батькові заявника, який звернувся до суду із заявою про виправлення описки в постанові суду апеляційної інстанції. У зв`язку із чим, 04 червня 2025 року вона звернулася до апеляційного суду із заявою про виправлення вказаних описок.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                   статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Романовим О. О., підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи                                     з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним                           і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала апеляційного суду не відповідає.
 
Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
 
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.
 
Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінкові форми слів, застосування русизмів                            і діалектизмів тощо.
 
Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків.
 
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо), або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення). Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.
 
Суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.
 
Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що                            в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.
 
Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема,                       у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Отже, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.
 
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
 
У постанові Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 22-ц/354/11 (провадження № 61-13870св20) зазначено, що: «описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення                             у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками,                  а отже, не можуть бути виправлені, застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень».
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2024 року у справі                       № 990/162/23 (провадження № 11-240заі24) зазначено, що вирішуючи питання про виправлення описок (очевидних арифметичних помилок), допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення незалежно від його юридичного значення чи зовнішнього оцінного сприйняття (розуміння). Суд лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо) або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення), які водночас впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У справі, яка переглядається Верховним Судом, звертаючись до суду з позовом                               у серпні 2020 року ОСОБА_1 просив суд в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя виділити в натурі та визнати за ним право власності, зокрема, на: двокімнатну квартиру  АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення салон краси (перукарня) переобладнана однокімнатна квартира АДРЕСА_2 (том 1, а. с. 4).
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано спільним сумісним майном подружжя:
- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв. м;
- нежитлове приміщення салон краси (перукарня) переобладнана однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 48,2 кв. м;
- земельну ділянку, площею 0,15 га (кадастровий номер 3220880903:04:005:0147), цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку,                    що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на якій розташований недобудований будинок площею 140 кв. м, гараж, свердловина для води з обладнанням, будівельний вагончик, паркан з металевої сітки.
У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв. м; нежитлове приміщення салон краси (перукарня) переобладнана однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 48,2 кв. м.
У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер 3220880903:04:005:0147) та житловий будинок, що розташований на вказаній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіль «Nissan X-Trail», 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .
У задоволенні інших частин первісного та зустрічного позовів відмовлено                            (том 4, а. с. 158-165).
 
Постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 та зустрічний позов                     ОСОБА_2 про поділ майна задоволено частково.
У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право часткової власності на:
- 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 42,1 кв. м;
- 1/2 частину нежитлового приміщення салон краси (перукарня), група приміщень                 АДРЕСА_5 , загальною площею 48,2 кв. м;
- 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 га (кадастровий номер 3220880903:04:005:0147), цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою АДРЕСА_3 , яка була розділена на дві земельні ділянки із кадастровим номером 3220880903:04:005:0188, площею 0,0845 га,                         та земельну ділянку із кадастровим номером 3220880903:04:005:0187,                         площею 0,0655 га.
Визнано за ОСОБА_2 право часткової власності на:
- 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 42,1 кв. м;
- 1/2 частину нежитлового приміщення салон краси (перукарня), група приміщень                    АДРЕСА_5 , загальною площею 48,2 кв. м;
- 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 га (кадастровий номер 3220880903:04:005:0147), цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою АДРЕСА_3 , яка була розділена на дві земельні ділянки із кадастровими номерами: 3220880903:04:005:0188, площею 0,0845 га,                     та земельну ділянку із кадастровим номером 3220880903:04:005:0187, площею 0,0655 га, вільної від забудови;
- автомобіль «Nissan X-Trail», 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини автомобіля у розмірі 98 000 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру та земельну ділянку відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (том 5, а. с. 35-49).
 
У березні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Грязнова Л. М. звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року, в якій просила суд внести виправлення у вказану постанову суду апеляційної інстанції щодо адрес квартири та салону краси, а саме по тексту постанови зазначити адресу квартири: АДРЕСА_5 ; салону краси (перукарня) (група приміщень № 5-407): АДРЕСА_9                           (том 5, а. с. 55-56).
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки задоволено.
Внесено виправлення в описову, в мотивувальну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2024 року, а саме замість неправильно зазначеного: «квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 42,1 кв. м» та «нежитлове приміщення салон краси (перукарня) група приміщень № 5-407, (корпус 5)                                       в будинку АДРЕСА_5 загальною площею 48,2 кв. м».
Ухвалено вважати правильним та читати «квартира АДРЕСА_5 , загальною площею 42,1 кв. м» та «Салон краси (перукарня) (група приміщень № 5-407) об`єкт житлової нерухомості на                                     АДРЕСА_5 , загальною площею 42,1 кв. м»                             (том 5, а. с. 83-85).
 
Зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції свідчить про те, що, виправляючи описки в постанові суду в частині зазначення правильних адрес нерухомого майна, яке підлягає поділу між подружжям, апеляційний суд допустив нові описки, зазначивши неправильно: прізвище, ім`я по-батькові заявника, який звернувся до суду із заявою про виправлення описки, прізвище, ім`я по-батькові особи, яка подала заперечення на заяву про виправлення описки; дату ухвалення постанови, в якій виправлялися описки; допустивши неправильне написання назви вулиці, на якій розташоване нерухоме майно.
 
Зазначене суттєво впливає на зміст постанови суду по суті спору та її виконання.
 
Наведене свідчить, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд порушив норми процесуального права.
 
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду про виправлення описки.
 
Оскільки питання про виправлення описки може вирішувати суд, який ухвалив судове рішення, а судом апеляційної інстанції, при його вирішенні, були порушенні норми процесуального права, то вказане питання необхідно передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Згідно із частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає необхідним скасувати оскаржувану ухвалу, з передачею питання про виправлення описки на новий розгляд до апеляційного суду.
 
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд                  у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Романовим Олександром Олексійовичем,задовольнити.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року скасувати, питання про виправлення описки передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                          Д. Д. Луспеник

Судді:	І. Ю. Гулейков     Б. І. Гулько     Г. В. Коломієць     Р. А. Лідовець