ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року	Львів	Справа № 380/14191/25 пров. № А/857/34445/25	

Восьмий  апеляційний  адміністративний  суд в складі:

головуючого судді:                                          Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року з питань залишення позову без розгляду, головуючий суддя – Чаплик І.Д., постановлена у м. Львів, у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                       В С Т А Н О В И В:

Позивач - ГУ ДПС у Львівській області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету податковий борг у сумі 7347,80 грн.
Ухвалою суду від Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху та позивачу встановлено строк протягом 5 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду – задоволено; позовну заяву Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - залишено без розгляду.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ГУ ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що строки встановлені статтею 102 Податкового кодексу України були фактично зупинені з 18.03.2020 року по 01.08.2023 року, відтак контролюючий орган звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в межах строків передбачених ст. 102 Податкового кодексу України. Зазначає, що судом не встановлено та не надано правової оцінки тому, що в боржника окрім суми боргу, щодо якої суд дійшов висновку про пропуск строку для звернення до суду (Нараховано платником самостійно основного платежу, Податкова декларацiя про майновий стан i доходи № 17272284 вiд 25.03.2019 року термін пл. 31.07.2019 року на суму 12 151,93 грн. не сплачений залишок станом на 06.06.2025 року становить 6 629,27 грн), обліковується заборгованість щодо якої строк не піддається сумніву, яка є узгодженою, не заперечується та не оскаржується боржником та входить в предмет позовних вимог.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. 
Приймаючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду із позовом про стягнення податкового боргу, а заява позивача про усунення недоліків позовної заяви такі висновки не спростовує.
Такі висновки суду першої інстанції частково відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з абз. 2 ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
За змістом частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву
Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову у справі є стягнення податкового боргу у сумі 7347,80 грн, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осiб, що сплачується фізичними особами за результатами рiчного декларування (11010500), що складається із основного платежу та штрафних санкцій та пені.
Верховний Суд у постанові від 26.09.2024 у справі №160/1315/24 провів аналіз перебігу строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо їх зупинення та дійшов до таких висновків.
Законом України від 17 березня 2020 № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (набрав чинності 18 березня 2020) підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено, зокрема, пунктом 52-2, яким, серед іншого, встановлено, що на період з 18 березня по 31 травня 2020 зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
В подальшому процитована норма пункту 52-2 Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України змінена Законом України від 13 травня 2020 № 591-IX, а саме:
слова та цифри «по 31 травня 2020» замінено цифрами та словами «по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».
Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.
З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України від 3 березня 2022 №2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», який набрав чинності 7 березня 2022 (далі - Закон № 2118-IX).
Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 69, зокрема підпунктом 69.9 установлено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
12 травня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України №2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (далі - Закон № 2260-IX, набрав чинності 27 травня 2022 року), який зупинив дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України на період дії воєнного, надзвичайного стану, а також доповнив статтю 102 пунктом 102.9 такого змісту: « 102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».
Законом України від 03 листопада 2022 року № 2719-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу» (набрав чинності 25 листопада 2022 року) пункт 69.9 доповнено абзацом п`ятим, за змістом якого для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім, зокрема, строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу.
В подальшому Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» (набрав чинності 01 серпня 2023 року) пункт 102.9 статті 102 виключено, а пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.40. такого змісту:
«Тимчасово з 1 серпня 2023 року контролюючі органи не здійснюють передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу заходи з погашення податкового боргу, що виник до 24 лютого 2022:
1) щодо платників податків - суб`єктів господарювання, податкова адреса яких станом на дату початку тимчасової окупації є тимчасово окуповані російською федерацією території України, - до останнього числа місяця, в якому була завершена тимчасова окупація, а у випадку зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України - до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження;
2) щодо платників податків - суб`єктів господарювання, податкова адреса яких станом на дату початку бойових дій є території, на яких ведуться активні бойові дії, - до останнього числа місяця, в якому було завершено бойові дії на відповідних територіях, а у випадку зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України - до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження;
3) щодо платників податків - суб`єктів господарювання, податкова адреса яких станом на дату початку можливих бойових дій є території можливих бойових дій, - до останнього числа місяця, в якому була припинена можливість бойових дій на відповідних територіях, а у випадку зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України - до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження;
4) щодо платників податків - фізичних осіб (у тому числі осіб, які провадять незалежну професійну діяльність), місцем проживання яких є тимчасово окуповані Російською Федерацією території України або території, на яких ведуться активні бойові дії, або території можливих бойових дій, - до останнього числа місяця, в якому була завершена тимчасова окупація або завершені бойові дії, або припинена можливість бойових дій на відповідних територіях.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Дати завершення тимчасової окупації, завершення бойових дій та дати припинення можливості бойових дій визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Установити, що для платників податків, стосовно яких контролюючим органом не застосовуються заходи стягнення згідно з цим підпунктом, зупиняється перебіг строків давності, визначених пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу».
Отже, враховуючи наведене правове регулювання, перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (в тому числі й щодо строків здійснення заходів з погашення податкового боргу) зупинявся:
- з 18 березня 2020 року по 17 березня 2022 року - відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України для всіх платників податків;
- з 07 березня 2022 року по 24 листопада 2022 року - відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України для всіх платників податків;
- з 17 березня 2022 року по 01 серпня 2023 року - відповідно до пункту 102.9 статті 102 Кодексу, при цьому в період з 17 березня 2022 року по 27 травня 2022 року норма діяла без виключень, а з 27 травня 2022 року по 01 серпня 2023 року - з виключеннями щодо випадків, передбачених ПК України.          
У період з 24 листопада 2022 року по 01 серпня 2023 року з огляду на положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України перебіг строку здійснення заходів з погашення податкового боргу зупинявся для платників податків, які не мають можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 Кодексу.
А починаючи з 01 серпня 2023 року зупиняється перебіг строків давності, визначених пунктом 102.4 статті 102 ПК України для груп платників з податковим боргом, який виник до 24 лютого 2022 року, зокрема щодо платників податків - фізичних осіб (у тому числі осіб, які провадять незалежну професійну діяльність), місцем проживання яких є тимчасово окуповані російською федерацією території України або території, на яких ведуться активні бойові дії, або території можливих бойових дій, - до останнього числа місяця, в якому була завершена тимчасова окупація або завершені бойові дії, або припинена можливість бойових дій на відповідних територіях.
Однак, суд першої інстанції не надав жодної оцінки, чи були у даному випадку підстави для зупинення перебігу строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Зокрема, суд попередньої інстанції зазначив, що податковий борг виник 31.07.2019 року у зв`язку з неможливістю у добровільному погашенні такого через перебування у декретній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами. З 31.07.2019 року  почався відлік строку у 1095 днів для стягнення указаного податкового боргу у примусовому порядку. З 24.11.2022 року строк відновився та станом на сьогодні повністю минув.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, і зазначає, що судом не встановлено та не надано правової оцінки тому, що в боржника окрім суми боргу, щодо якої суд дійшов висновку про пропуск строку для звернення до суду (нараховано платником самостійно основного платежу, Податкова декларацiя про майновий стан i доходи №17272284 вiд 25.03.2019 року  термін сплати 31.07.2019 року на суму 12 151,93 грн не сплачений залишок станом на 06.06.2025 року становить 6 629,27 грн), обліковується заборгованість щодо якої строк не піддається сумніву, яка є узгодженою, не заперечується та не оскаржується боржником та входить в предмет позовних вимог.
- Донараховано штрафнi санкцiї за актом перевірки Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'ПС') №1600/r/07-16-24-03/3186313848 вiд 17.02.2022 року – 35,20 грн (дата виникнення зобов`язання 13.05.2022 року).
- Донараховано штрафнi санкцiї за актом перевірки Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'ПС') №1597/r/07-16-24-03/3186313848 вiд 17.02.2022 року – 90,00 грн (дата виникнення зобов`язання 13.05.2022 року).
- Нараховано пені в ІКП в порядку статті 129 Податкового кодексу України - 593,33 грн. (дата виникнення зобов`язання 15.03.2024 року)
Згідно п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку – фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. 
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено податкову вимогу від 12.12.2023 року № 0014876-1303 1301, яку надіслано/вручено платнику податків. 
Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України регламентовано, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у статті 102 ПК України встановлено універсальний граничний строк давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу, нарахованого платнику податків за результатами податкової перевірки, який становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення податкового органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону).
Відтак, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо пропуску податковим органом строку звернення до суду в частині стягнення податкового боргу в сумі 718,53 гривні, щодо якої строк не піддається сумніву, яка є узгодженою, не заперечується та не оскаржується боржником та входить в предмет позовних вимог, оскільки в цій частині позивачем строк звернення до суду не пропущено.
Аналізуючи обставини справи в контексті поданого позову та аргументи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, що має наслідком задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали в частині позовних вимог, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду  в частині позовних вимог щодо стягнення податкового боргу в сумі 718,53 гривні , чим допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-   

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити частково, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року з питань залишення позову без розгляду у справі №380/14191/25 в частині позовних вимог про стягнення податкового боргу в сумі 718,53 гривні – скасувати, а справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В решті ухвалу залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич