КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                                                             
Справа № 369/13861/24
№ апеляційного провадження: 33/824/4379/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
02 вересня 2025 року                                                                                               м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року, ухвалену під головуванням судді Лисенка В.В., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,-
   встановив:
 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від            14 жовтня 2024 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 29 жовтня 2024 року вперше звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постановою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2024 року апеляційну скаргу повернуто захиснику ОСОБА_1 у зв`язку з недолученням до апеляційної скарги витягу з договору про надання правової допомоги.                      
03 лютого 2025 року захисник ОСОБА_1 подав клопотання про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 01 листопада 2024 року.
Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року клопотання про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 01 листопада 2024 року повернуто скаржнику.
06 травня 2025 року   ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження.
Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2025 року у задоволенні клопотання   ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 рокувідмовлено, апеляційну скаргу повернуто скаржнику.
10 липня 2025 року захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року, провадження у справі закрити за відсутності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
До вказаної апеляційної скарги захисником ОСОБА_1 долучено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що підстави для поновлення строку апеляційного оскарження відсутні.
Згідно положень ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Так, оскаржувана постанова суду винесена 14 жовтня 2024 року.
Визначений законом 10-денний строк обраховується з дня проголошення судового рішення та відповідно закінчується 24 жовтня 2024 року.
Так, апеляційним судом встановлено, що вперше апеляційна скарга подана захисником ОСОБА_1 30 жовтня 2025 року без належного підтвердження повноважень адвоката та з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні під час винесення постанови судом першої інстанції, відтак знав про оскаржуване рішення та результат ухваленого рішення ще 14 жовтня   2024 року.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_1  21 січня 2025 року був ознайомлений з матеріалами адміністративної справи (а. с. 27).
Повторно ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою 06 травня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Звертаючись 10 липня 2025 року скаржник не навів жодних обґрунтувань неможливості подання апеляційної скарги в строк з моменту ознайомлення із матеріалами справи - 21 січня 2025 року.
Посилання в апеляційній скарзі на те що, ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні в періоди, а саме: із 20 листопада 2024 року по 30 листопада 2024 року та на стаціонарному лікуванні із 29 січня 2025 року по 21 лютого 2025 року, суд апеляційної інстанції не враховує, оскільки                   ОСОБА_1 не хворів безперервно, що не позбавляло останнього можливості подати апеляційну скаргу у визначений законом строк.
З огляду на відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 підлягає поверненню. 

 
З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
     постановив:
 
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови              Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.  
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 

 
 
Суддя                                                                                                               Є.В. Болотов