П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
———————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 515/608/25	

Категорія:113070000          Головуючий в 1 інстанції: Луцюк В.О.,
          Час і місце ухвалення: м. Татарбунари
          Дата складання повного тексту: 07.08.2025 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:
головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                       – Ступакової І.Г.
при секретарі – Алексєєвій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі – ДПП) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 18 квітня 2025 року серії ЕНА №4527195.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що вказана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною, складеною з явними порушеннями вимог законодавства.
23 травня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити у задоволенні заявлених вимог через їх необґрунтованість, оскільки твердження позивача про те, що перевищення швидкості руху транспортного засобу під його керуванням відбулось поза зоною дії дорожнього знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год." спростовується роздруківкою з приладу TruCAM, з якої вбачається, що прилад на час здійснення фіксації був розміщений на ділянці з географічними координатами 48°43'10.95"N 30°15'09.93"E, яка, відповідно до картографічного онлайн-сервісу "Google Maps", відповідає ділянці стаціонарного посту поліції на 211 км автодороги М-05 Київ-Одеса. Водночас, відповідно до зазначеної роздруківки, відстань між приладом та цільовим транспортним засобом на час фіксації перевищення швидкості руху становила 151,2 метри (графа "Distance"). Як вбачається зі схематичного зображення з відображенням географічних координат, перевищення обмежень швидкості руху транспортного засобу позивачем було допущено у межах дії вищевказаного дорожнього знаку, а поза межами його дії здійснено лише її фіксацію приладом TruCAM, що не впливає та не спростовує порушення позивачем обмежень швидкості руху транспортного засобу. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року №UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/31919, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 15 жовтня 2024 року та чинного до 15 жовтня 2025 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №Ґ ТС000424, є придатним до застосування. На виконання вимог ч.3 ст. 283 КУпАП, поліцейським в пункті 5 оскаржуваної постанови зазначено, що фіксація правопорушення здійснена приладом TruCam TC000424. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, прилад також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості в автоматичному режимі. Це підтверджується зокрема офіційним листом Державного Підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (вх. № 2404/25-Вх 23.05.2025).
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно ст. 286 КАС України.
Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції – задоволено.
Постанову інспектора 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції Кривобоченко В.П. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4527195 від 18 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП – скасовано та провадження у справі закрито.
В апеляційній скарзі ДПП ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-   твердження позивача про те, що перевищення швидкості руху транспортного засобу під його керуванням відбулось поза зоною дії дорожнього знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год." спростовується роздруківкою з приладу TruCAM;
-   прилад на час здійснення фіксації був розміщений на ділянці з географічними координатами 48°43'10.95"N 30°15'09.93"E, яка, відповідно до картографічного онлайн-сервісу "Google Maps", відповідає ділянці стаціонарного посту поліції на 211 км автодороги М-05 Київ-Одеса;
-  перевищення обмежень швидкості руху транспортного засобу позивачем було допущено у межах дії вищевказаного дорожнього знаку, а поза межами його дії здійснено лише її фіксацію приладом TruCAM, що не впливає та не спростовує порушення позивачем обмежень швидкості руху транспортного засобу;
- відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/31919, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 15 жовтня 2024 року та чинного до 15 жовтня 2025 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №Ґ ТС000424, є придатним до застосування. На виконання вимог ч.3 ст. 283 КУпАП, поліцейським в пункті 5 оскаржуваної постанови зазначено, що фіксація правопорушення здійснена приладом TruCam TC000424;
-  лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, прилад також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості в автоматичному режимі. Це підтверджується зокрема офіційним листом Державного Підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (вх. № 2404/25-Вх 23.05.2025);
-   в резолютивній частині рішення суду першої інстанції протиправно зазначено - закрити провадження у справі щодо винесення оскаржуваної постанови.
У відзиві на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПП, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4527195 від 18 квітня 2025 року, винесеної інспектором 6 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенантом поліції Кривобоченком В.П., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн, за те, що він 18 квітня 2025 року о 08:52:07 по автодорозі М-05 Київ-Одеса 211 км, керуючи транспортним засобом марки "Chevrolet Malibu", державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.12.9 б) ПДР, рухався зі швидкістю 78 км/год в зоні дії знаку 3.29 Обмеження максимальної швидкості руху більш як на 50 км/год. Перевищив встановлену швидкість руху більше як на 20 км/год. Швидкість руху вимірювалася приладом "Trucam TC 000424". Перевищення водіями транспортних засобів знаками 3.29, 3.31, 30.3 (а.с. 16).
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, та притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури.
Суд першої інстанції зазначено, що з відеофайлу, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та складання адміністративних матеріалів, на 06 хвилин 57 секунд вбачається автодорога, на якій відсутні заправна станція та знаки, які зафіксовані на роздруківці з приладу TruCAM.
Згідно з даними картографічного онлайн-сервісу "Google Maps", відстань від координат, де був розміщений прилад TruCAM та автомобільною заправною станцією по прямій лінії складає 481 метра. На даному відрізку автодороги розміщені знаки обмеження швидкості руху "90", "70", "50", "30".
Таким чином, наявні розбіжності щодо місця знаходження автомобіля марки CHEVROLET MALIBU, державний номерний знак НОМЕР_2 , у момент фіксації приладом TruCAM.
Суд першої інстанції пояснення представника відповідача, що вищезазначені розбіжності виникли через особливості роботи приладу TruCAM, який у такий спосіб зблизив задній фон автомобіля – заправну станцію, оскільки такі пояснення нічим необґрунтовані.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77, 286 КАС України, ст. 9, ч.1 ст. 122, ст.ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП, ст. 14, п.11 ч.1 ст. 23, ст. 35, ч.2 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII, п.п.1.3, 1.9 ПДР.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII (далі – Закон №580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону №580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
У відповідності до положень ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР)
Пунктом 12.4. ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Відповідно абз.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).
Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕНА № 4527195 від 18 квітня 2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з перевищення ним встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, визначених п.12.4. ПДР.
Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що прилад TruCAM на час здійснення фіксації був розміщений на ділянці з географічними координатами 48°43'10.95"N 30°15'09.93"E, яка, відповідно до картографічного онлайн-сервісу "Google Maps", відповідає ділянці стаціонарного посту поліції на 211 км. автодороги М-05 Київ-Одеса. Відповідно до роздруківки з приладу TruCAM, відстань між приладом та цільовим транспортним засобом на час фіксації перевищення швидкості руху становила 151,2 метри. Прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу утримувався інспектором поліції в руках.
Разом з тим, з роздруківки з приладу TruCAM (File: 1744966350_e6000_0418_085230.jmf), долученого відео з вказаного приладу, вбачається, що автомобіль рухався в зоні дії дорожніх знаків на фоні автомобільної заправної станції. За автомобілем, яким керував позивач, зафіксовано рух легкового автомобіля, який виїжджає з заправної станції, та іншого автомобіля, який рухається позаду автомобіля позивача.
Судом першої інстанції зазначено, що з відеофайлу, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та складання адміністративних матеріалів, на 06 хвилин 57 секунд вбачається автодорога, на якій відсутні заправна станція та знаки, які зафіксовані на роздруківці з приладу TruCAM.
Згідно з даними картографічного онлайн-сервісу "Google Maps", відстань від координат, де був розміщений прилад TruCAM та автомобільною заправною станцією по прямій лінії складає 481 метра. 
На даному відрізку автодороги розміщені знаки обмеження швидкості руху "90", "70", "50", "30", що підтверджується відеофайлом "№document_5249076890483849554", що наданий разом з апеляційною скаргою.
Таким чином, наявні розбіжності щодо місця знаходження автомобіля марки "CHEVROLET MALIBU", державний номерний знак НОМЕР_2 , у момент фіксації приладом TruCAM.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та не спростовуються поясненнями сторони апелянта.
Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
Згідно приписів КАС України, саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).
В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Частиною 3 ст. 272 КАС України визначено, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених ст.ст. 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.