ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/8170/25
Провадження № 22-ц/820/1995/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2025 року (суддя Заворотна О.Л.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,
в с т а н о в и в:
У березні 2025 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.
Позовну заяву мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 квітня 2022 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 1700 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, враховуючи, що визначений судом розмір аліментів в сумі 1700 грн. щомісячно, є недостатнім для утримання дитини, оскільки витрати на утримання дитини зросли, позивачка перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною, у зв`язку з чим і звернулася до суду із даним позовом.
Посилаючись на зазначене, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на її користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми у 1700 грн. на 1/4 частки від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2025 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів, визначених згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2022 року, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із права позивачки звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини із твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, судом враховано, що відповідач є працездатною особою, може надавати допомогу в утриманні своєї дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачка зайнята доглядом за іншою дитиною до досягнення нею трьохрічного віку.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
В апеляційної скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Однак, зазначене, не звільняє позивача від обов`язку діяти у межах, наданих йому актами цивільного законодавства, від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову, зокрема, підстав і умов, необхідних як для зміни способу стягнення аліментів, так і для збільшення їх розміру, яке не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які свідчили б про збільшення її витрат на утримання неповнолітньої дитини, про зміну матеріального або сімейного стану як платника так і одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Апелянт зазначає, що погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлені рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.04.2022 року в твердій грошовій сумі 1700 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з урахуванням того, що сплата більшої суми на даний момент поставить його у скрутне становище, оскільки він є військовим, який на даний час постійно перебуває у зоні бойових дій, кошти йому необхідні для забезпечення себе амуніцією, щоб належним чином зберегти своє життя та здоров`я.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення. На думку позивачки рішення суду першої інстанції ухвалене із дотриманням вимог ст.263 ЦПК України, судом повною мірою встановлено всі обставини що мають значення для справи та перевірено їх доказами. У зв`язку з цим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 . Неповнолітня дитина проживає разом із матір`ю.
У ОСОБА_2 народився другий син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 квітня 2022 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 1700 грн. щомісячно, починаючи з 18.02.2022 і до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 з 23.03.2025 року, що підтверджується довідкою №3294 від 01.04.2025 року виданою Командиром військової частини полковником НОМЕР_2 ОСОБА_6 .
Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів позивачка визначила способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька.
Так, згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Установивши, що як у позивачки так і у відповідача змінився матеріальний стан, оскільки на даний час ОСОБА_2 не працює, та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а відповідач перебуває на військовій службі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у частці від його заробітку (доходу).
Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм процесуального права не спростовують висновків суду.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів по справі.
Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 11 вересня 2025 року.

Судді:                                                                                  Т.О. Янчук

       Л.М. Грох

       О.І. Ярмолюк