ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/17759/25
Провадження № 33/820/550/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Купчика О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу адвоката Купчика Олександра Івановича, поданої в інтересах ОСОБА_1  на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2025 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2025 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
       За постановою суду, ОСОБА_1 16 червня 2025 року в 00 год. 03 хв. по вул. Старокостянтинівське шосе, 20 в м. Хмельницькому керував автомобілем "Аudі А6", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів) та в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
       В поданій апеляційній скарзі адвокат Купчик О.І. просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в оскаржуваній постанові після формулювання обвинувачення не вказано яке саме правопорушення, передбачене матеріальними нормами КУпАП, вчинив ОСОБА_1 .
       Зазначає, що виявлені ознаки у ОСОБА_1 нічим не підтверджені, а лише формально констатовані, крім того, поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а вимога пройти огляд не на місці зупинки автомобіля, а у медичному закладі не відповідає нормам законодавства.
       Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився. Неявка особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП. 
       Заслухавши пояснення адвоката Купчика С.О., який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 363024 від 16 червня 2025 року, у вказаний день о 00 год. 03 хв. ОСОБА_1 по вул. Старокостянтинівське шосе, 20 в м. Хмельницькому керував автомобілем "Audi A6", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 363024 від 16 червня 2025 року, яким зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я; 
- відеозаписом події від 16.06.2025 за участю водія ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку.
Апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, з урахуванням його фактичних дій та по суті ухилення від проходження такого огляду на вимогу поліцейського, а також невизнання вини, апеляційний суд вважає обраною тактикою захисту та намаганням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки ці доводи захисту спростовуються наданими суду відеозаписами. 
Так, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та поліцейськими неодноразово було запропоновано пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 відповіді не давав та на протязі години намагався вирішити питання без складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, тоді працівники поліції розцінили такі дії, як ухилення від проходження відповідного медичного огляду на стан сп`яніння, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
При цьому, працівниками поліції було роз`яснено, що водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та при відмові від проходження огляду на стан такого сп`яніння на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР. Після чого, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 , який власноруч підписався про ознайомлення з протоколом.
За змістом ст.266 КУпАП та  Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів  ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та  МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів,  щодо яких  у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави  вважати, що вони  перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735. Ознаками наркотичного сп`яніння є:  наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);  звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;  сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;  почервоніння обличчя або неприродна блідість  .
Наведені вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були зафіксовані на відео, а також обов`язково озвучені водієві.
Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції № 1452/735, і виявивши ці ознаки поліцейський законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Між тим, твердження адвоката Купчика О.І. з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки формальне висловлення водієм згоди на проходження огляду, без вчинення ним усіх передбачених законом необхідних дій щодо проходження такого огляду, не свідчить про відсутність в його діях порушення п.2.5 Правил дорожнього руху.
Доводи апелянта про те, що працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу не є доречними з огляду на наступне. 
За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
При цьому поліцейські не забезпечуються спеціальними технічними засобами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння водіїв транспортних засобів, тому зробити такий огляд на місці фактично не мають можливості та відповідно до наведеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно з Інструкцією № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку водіїв на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, огляд проводиться у присутності поліцейського.
Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду. 
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Тож, апеляційний суд не вбачає у діях працівників поліції та суду першої інстанції ознак упередженості, необ`єктивності та формальності підходу до розгляду цієї справи. Доказів на підтвердження зворотного апелянтом не надано, тому апеляційний суд не погоджується з наведеними вище доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги та положення ст.ст. 7, 245, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. 
Сукупність зібраних та досліджених доказів дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП.
Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
       Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2025 року щодо  ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Купчика О.І. - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                 Володимир БАРЧУК