Справа № 464/8408/24                                Головуючий у 1 інстанції: Жила В.С 
Провадження № 22-ц/811/2362/25                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,
Cуддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,
Секретар Іванова О.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без участі учасників у м.Львові апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 02 червня 2025 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,- про стягнення боргу за надані послуги 
в с т а н о в и в :

11 грудня 2024 року Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 про стягнення боргу за надані послуги. Просили стягнути в їхню користь з відповідачів в солідарному порядкузаборгованість за період з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2024 року за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в сумі 51 838,44 грн., за послуги з централізованого гарячого водопостачання в сумі 3 898,07 грн., а всього 55 736,51 грн.; інфляційні нарахування за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 243,83 грн., інфляційні нарахування за послуги з постачання гарячої води у розмірі 13,31 грн., 3% річних за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 69,86 грн., 3% річних за послуги з постачання гарячої води у розмірі 4,54 грн., пеню за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 147,70 грн., пеню за послуги з постачання гарячої води у розмірі 12,61 грн.
Позовна заява мотивована тим, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 та, відповідно, є споживачами послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго» за цією адресою, зокрема послуг постачання теплової енергії та гарячої води. Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги позивачем був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялись повідомлення на оплату послуг. З 01 липня 2014 року вважається укладеним договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго» (далі – договір приєднання), який діяв до 30 листопада 2021 включно. З 01 грудня 2021 року вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води. На виконання договору, позивач зобов`язався надавати споживачам послуги відповідної якості, а останні – своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги в строки і на умовах, що передбачені цими договорами приєднання. Відповідно до Договору 08-291 на реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання від 10 вересня 2021 року, ОСОБА_1 зобов`язувався до 30 серпня 2024 року оплатити заборгованість за надані послуги з опалення та гарячого водопостачання, однак, заборгованість так і не була оплачена, умови договору не виконані.
Заборгованість з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2024 року за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) у відповідачів становить 51 838,44 грн., за послуги централізованого гарячого водопостачання – 3 898,07 грн., інфляційні нарахування за послуги з постачання теплової енергії– 243,83 грн., інфляційні нарахування за послуги з постачання гарячої води – 13,31 грн., 3% річних за послуги з постачання теплової енергії – 69,86 грн., 3% річних за послуги з постачання гарячої води – 4,54 грн., пеня за послуги з постачання теплової енергії – 147,70 грн., пеня за послуги з постачання гарячої води у розмірі – 12,61 грн. 
Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 02 червня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за період з 01.12.2018 по 30.09.2024 за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в розмірі 51 838,44 грн., за послуги з централізованого гарячого водопостачання в розмірі 3 898,07 грн. -всього 55 736,51 грн.; інфляційні нарахування за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 243,83 грн., інфляційні нарахування за послуги з постачання гарячої води у розмірі 13,31 грн., 3% річних за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 69,86 грн., 3% річних за послуги з постачання гарячої води у розмірі 4,54 грн., пеню за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 147,70 грн., пеню за послуги з постачання гарячої води у розмірі 12,61 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 1009,33 грн судового збору з кожного.
Компенсовано Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1009,33 грн.
       Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 . 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим та таким, висновки якого не відповідають дійсним обставинам справи. Позивач не надавав жодних послуг ОСОБА_2 , оскільки він не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Жодних договорів з ЛМКП «Львівтеплоенерго» він не укладав, на копії договору приєднання та індивідуальних договорів про надання теплової енергії та постачання гарячої води відсутні його підписи. ЛМКП «Львівтеплоенерго» не забезпечує якісного теплопостачання оскільки у зимовий період температура у його квартирі опускається до 14 градусів. Його донька ОСОБА_3 є онкохворою, у кінці 2019 року їй було встановлено 2 групу інвалідності, станом на зараз встановлено 3 групу інвалідності. Він є особою з інвалідністю 2 групи. Його сім`я міською радою безпідставно позбавлена субсидій, розмір його пенсії, враховуючи необхідність проведення лікування доньки – ОСОБА_3 , а йому лікуватися самому є недостатньо коштів через сплату ЛМКП «Львівтеплоенерго» наявного боргу. У серпні 2021 року у відділі субсидії йому повідомили про можливість відновлення субсидії у розмірі оплати за опалення при умові мирової угоди з ЛМКП «Львівтеплоенерго» у зв`язку з чим між ним та ЛМКП «Львівтеплоенерго» 10 вересня 2021 року було оформлено договір про реструктуризацію заборгованості. Після підписання договору субсидії йому не надали. При ухваленні рішення просить врахувати ступінь вини боржника у виникненні спору, стан його здоров`я та скасувати рішення Сихівського районного суду міста Львова від 02 червня 2025 року.
29 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник ЛМКП «Львівтеплоенерго» - Капранова Н.Я. подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Відзив мотивовано тим, що з 01 липня 2014 року між сторонами вважався укладеним договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», який діяв до 30 листопада 2021 року включно. З 01 грудня 2021 року між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та відповідачами вважаються укладеними індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води. Дані договори є публічними договорами приєднання, укладаються сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, мають на меті надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води споживачу. ОСОБА_1 не був позбавлений права на звернення до суду з клопотанням про витребування доказів у разі неможливості самостійно їх надати. Матеріали справи не містять того, що були складені акти-претензії щодо ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої види у відповідності до вимог ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Позов пред`явлено до усіх споживачів за адресою: АДРЕСА_1 . Нести витрати з оплати наданих житлово-комунальних послуг зобов`язані не тільки власники квартири, а й особи, місце проживання яких у цій квартирі зареєстровано у встановленому порядку. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з чим вважають, що вони теж мають відповідати за порушення зобов`язань з оплати спожитих послуг з централізованого постачання теплової енергії та гарячого водопостачання. ОСОБА_3 при зверненні до суду з апеляційною скаргою не надав доказів проходження його сином – ОСОБА_4 служби в ЗСУ.
       Відповідно до ч.1ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Враховуючи те, що ціна позову становить менше тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 02.12.2024, відповідями з Єдиного державного демографічного реєстру від 19.12.2024, відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 01.01.2025.
       Позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» до будинку відповідачів надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. 
       Для здійснення відповідних оплат позивачем за адресою відповідачів відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
       10 вересня 2021 року між позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 08-291 на реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення, за умовами якого останній зобов`язався щомісячно оплачувати на особовий рахунок № НОМЕР_1 до 30 серпня 2024 року по 784,99 грн. заборгованості щомісячно та поточні платежі за послуги на розрахунковий рахунок, який вказаний у повідомленні про оплату послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання ЛМКП «Львівтплоенерго». Умови договору ОСОБА_1 не виконано.
Згідно з розрахунками позивача, за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 грудня 2018 року по 30 вересня 2024 року, з врахуванням здійснених проплат, заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) становить 51 838,44 грн., за послуги з централізованого гарячого водопостачання – 3 898,07 грн.-всього 55 736,51 грн.
У зв`язку з неналежною оплатою за надані послуги, ЛМКП «Львівтеплоенерго» просить стягнути інфляційні 3% річних та пеню.
З наданих позивачем розрахунків за нараховані позивачем на заборгованість за послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період з січня 2024 року по липень 2024 року (за період прострочення з 01.03.2024 по 30.09.2024): інфляційні нарахування становлять 243,83 грн., 3% річних - 69,86 грн., пеня за послуги з постачання теплової енергії - 147,70 грн.; - нараховані за послуги з постачання гарячої води за період з січня 2024 року по червень 2024 року (за період прострочення з 01.03.2024 по 30.09.2024):інфляційні нарахування становлять - 13,31 грн., 3% річних - 4,54 грн., пеня за послуги з постачання гарячої води - 12,61 грн.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, про задоволення позову, суд виходив з тих підстав, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» надаються послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та послуги з постачання гарячої води за місцем реєстрації відповідачів. Оскільки відповідачі не в повній мірі оплачують за надані послуги в них утворилася заборгованість у зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати як стягнення боргу так і інфляційні, 3% річних та пеню, які нараховуються на такий борг. Суд прийшов до висновку, що загальний розмір боргу відповідачів перед позивачем за надані послуги становить 55 736,51 грн.
З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями статей 68, 162 ЖК України передбачено, що  наймач та власник житла зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.  Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.
Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України).
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг з теплопостачання між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються Законом України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, чинною у спірний період.
До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про теплопостачання», сфера теплопостачання - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Права та обов`язки виконавця комунальної послуги та споживача визначені зазначеним вище Законом.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.
Пунктом 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії.
Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договір приєднання.
Як визначено ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Беззаперечно встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Наявний в матеріалах справи акт №174 від 27 січня 2021 року про те, що ОСОБА_5 не проживає за зареєстрованою адресою, за відсутності інших доказів, не може достовірно свідчити про ненадання позивачем відповідачу ОСОБА_2 житлово-комунальних послуг та відсутність в останнього обов`язку оплачувати споживання таких послуг за місцем реєстрації.
З 01.07.2014 між сторонами вважався укладеним договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», який діяв до 30.11.2021.
01.12.2021 між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та споживачами укладено індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.
Вказані договори є публічними договорами приєднання та розміщені на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua/.
За умовами зазначених договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами.
За умовами п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.08.2019 № 830, п. 12 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 11.12.2019 № 1182, фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статей 10 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
Пунктом 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та п. 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).
Оскільки послуги за зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 .) позивачем надаються, відповідачі від таких не відмовлялися, слід вважати, що вони приєдналися до умов договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», який діяв з 30.11.2021 та індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, який діє з 01.12.2021 року.
Згідно Постанови Верховного суду України від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13 зазначено, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. 
Відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 р. за № 830 фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги (постачання теплової енергії і гарячої води до квартири відповідачем в судових засіданнях не заперечувалось).
Відповідачі від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися) та фактично споживали надані послуги.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, а відсутність письмово оформленого договору про надання таких послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року, справа №751/3840/15-ц).
За період виникнення боргу у зв`язку з здійсненням часткової оплати за надані позивачем послуги, з грудня 2018 року по вересень 2024 року у відповідачів утворився борг в розмірі 55736,51 грн, з яких: 51838,44 грн – за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), 3898,07 грн – за послуги централізованого гарячого водопостачання.
ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надав доказів в підтвердження того, що в період виникнення боргу позивачем не надавалися, надавалися не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої види. Долучені в суді апеляційної інстанції фотокопії актів про температуру повітря в квартирі відповідачів не свідчить про факт не надання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг з централізованого опалення, оскільки такі не місять належних даних для встановлення факту не надання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг з централізованого опалення. Окрім цього, один з актів складений після ухвалення оскаржуваного рішення, а щодо акту за 2022 рік, ОСОБА_1 не наводить жодних доводів щодо неподання таких доказів в суді першої інстанції.
Укладеним 10 вересня 2021 року між позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» та відповідачем ОСОБА_1 договору № 08-291 на реструктуризацію заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, фактично погодився з фактом надання послуг за адресою його проживання та реєстрації, а також погодився з розміром боргу за надані позивачем послуги, який утворився станом на 01 вересня 2021 року.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість з 01.12.2018 по 30.09.2024 за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) у відповідачів становить 51 838,44 грн., за послуги централізованого гарячого водопостачання – 3 898,07 грн., інфляційні нарахування за послуги з постачання теплової енергії– 243,83 грн., інфляційні нарахування за послуги з постачання гарячої води – 13,31 грн., 3% річних за послуги з постачання теплової енергії – 69,86 грн., 3% річних за послуги з постачання гарячої води – 4,54 грн., пеня за послуги з постачання теплової енергії – 147,70 грн., пеня за послуги з постачання гарячої води у розмірі – 12,61 грн. 
ОСОБА_1 не спростував наявності заборгованості за особовим рахунок, яка утворилася за місцем реєстрації відповідачів.
З наявних в матеріалах справи відзиву на позовну заяву, апеляційних скарг ОСОБА_1 вбачається, що основною причиною виникнення боргу з його слів, є скрутне матеріальне становище, його стан здоров`я, стан здоров`я його дочки – ОСОБА_3 та не надання їм субсидії.
Наявність таких обставин не позбавляє відповідачів обов`язку із сплати наданих їм послуг.
Щодо твердження про те, що ОСОБА_2 не користується послугами позивача, а також проходить службу в ЗСУ, суд звертає увагу, що з моменту звернення позивачем до суду з даним позовом до тепер, мав достатньо часу для представлення належних доказів в підтвердження згаданих обставин, чи надати докази щодо наявності у нього перешкод в отриманні таких доказів. Оскільки ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 таких доказів не надав, суд вважає такі твердження безпідставними і недоведеними.
Згідно з ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Окрім цього, пунктами 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів, споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення.
Звертаючись до суду з даним позовом позивачем було надано розрахунок заборгованості інфляційних, 3% річних та пені, за період з 01 січня 2024 року по 01 вересня 2024 року, правильність якого ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не спростував. Колегією судді встановлено, що позивачем здійснені розрахунки інфляційних, 3% річних та пені, з дотримання норм чинного законодавства та погоджених між сторонами умов.
Доводи апеляційної скаргине містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, правильно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.
Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.
Колегія суддів вважає за можливе звернути увагу ОСОБА_1 на наявність в нього права передбаченого ст.435 ЦПК України на звернення до суду з заявою про відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 02 червня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 19 листопада 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Р.В.Савуляк

М.М.Шандра