ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 вересня 2025 року
м. Київ
 
справа № 2322/395/11
провадження № 61-11947св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
суб'єкт, дії якого оскаржуються, - начальник Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошин Богдан Дмитрович,
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 травня 2024 року в складі судді Кваші І. М. та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 липня 2024 року в складі колегії суддів: Василенко Л. І., Карпенко О. В., Новікова О. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог скарги 
У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив: визнати неправомірною бездіяльність начальника Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Б. Д. (далі - начальник Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального МУ МЮ (м. Київ) Волошин Б. Д.) щодо ненаправлення засобами рекомендованого поштового зв'язку постанов від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на адресу боржника ОСОБА_1 ; скасувати постанову начальника Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального МУ МЮ (м. Київ) Волошина Б. Д. від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 листопада 2014 року № 2322/395/11 про стягнення заборгованості в сумі 637 005, 63 грн; скасувати постанову начальника Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального МУ МЮ (м. Київ) Волошина Б. Д. від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 листопада 2014 року № 2322/395/11 про стягнення заборгованості в сумі 26 810, 07 грн.
Скарга мотивована тим, що 05 квітня 2024 року він отримав постанову начальника Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального МУ МЮ (м. Київ) Волошина Б. Д. від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 листопада 2014 року № 2322/395/11 про стягнення з нього на користь АТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитом в сумі 637 005,63 грн, а також постанову начальника Чорнобаївського ВДВС від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 про стягнення з нього на користь банку заборгованості в сумі 26 810,07 грн.
До заяви представника банку про відкриття виконавчого провадження надано неналежним чином засвідчену копію довіреності. Також до матеріалів заяв працівника банку не додано документи на підтвердження повноважень особи, яка видала довіреність. Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на вересень 2014 року) було передбачено строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання в один календарний рік. 16 жовтня 2015 року Чорнобаївським ВДВС було повернуто вказаний виконавчий лист стягувачу без виконання, тому строк пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання станом на 21 березня 2024 року сплинув. Окрім того, в порушення вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження не була надіслана на його адресу рекомендованим листом.
Короткий зміст судових рішень в справі
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 травня 2024 року в задоволенні скарги відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що повторно пред`явивши виконавчі листи 15 лютого 2024 року, тобто протягом трьох років після їх повернення стягувачу, що відповідає вимогамЗакону України «Про виконавче провадження», ПАТ АБ «Укргазбанк» не пропустило строк пред`явлення виконавчих документів до виконання.
У частині п`ятій статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.
Семенов М. Ю. не довів, що державний виконавець прийняв до виконання виконавчі листи з пропуском строків їх пред`явлення до виконання.
Посилання ОСОБА_1 про те, що до заяви про відкриття виконавчих проваджень представником банку додано копію довіреності, не засвідчену належним чином, не підтверджена належними доказами й не є підставою для задоволення вимог його скарги.
Направлення йому державним виконавцем простою кореспонденцією постанов про відкриття виконавчого провадження сама по собі не є підставою для скасування оскаржуваних постанов державного виконавця.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 10 липня 2024 року ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 травня 2024 року в частині відмови в скасуванні постанови начальника Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального МУ МЮ (м. Київ) Волошина Б. Д. від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 листопада 2014 року № 2322/395/11 про стягнення заборгованості в сумі 637 005, 63 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.
Скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано постанову начальника Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального МУ МЮ (м. Київ) Волошина Б. Д. від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 листопада 2014 року № 2322/395/11 про стягнення заборгованості в сумі 637 005, 63 грн.
В іншій частині ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 травня 2024 року залишено без змін.
Стягнуто з Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального МУ МЮ (м. Київ) на користь ОСОБА_1 202, 00 грн судового збору.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
Востаннє виконавчий лист № 2322/395/11 від 06 листопада 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості в сумі 15 009,77 євро повернуто стягувачу 24 квітня 2023 року.
Виконавчий лист № 2322/395/11 від 06 листопада 2014 року про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості в сумі 26 810,07 грн державним виконавцем також повернуто стягувачу без виконання та востаннє пред`являвся до виконання 20 липня 2021 року відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження.
Отже, повторно пред`явивши виконавчі листи 15 лютого 2024 року, тобто протягом трьох років після їх повернення стягувачу, що відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», ПАТ АБ «Укргазбанк» не пропустив строк пред`явлення їх до виконання.
Надана стягувачем довіреність, засвідчена підписом Похилко І. М., підтверджувала повноваження останньої як представника ПАТ АТ «Укргазбанк» на подання заяв про відкриття виконавчих проваджень, зокрема й на засвідчення копії довіреності власним підписом.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що інформація про голову правління АТ «Укргазбанк» як підписанта довіреності є публічною, знаходиться в ЄДРПОУ і окремого доказування не потребує.
Під час вирішення питання відповідності копії документу вимогам закону слід уникати зайвого формалізму.
Разом з тим, рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області з  ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 009,77 євро.
Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, суд стягнув з боржника грошові кошти саме в іноземній валюті.
На виконання судового рішення 06 листопада 2014 року видано виконавчий лист, за яким державним виконавцем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо виконання рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості в сумі 637 005,63 грн.
У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні, відтак стягнення заборгованості у гривні є неналежним виконанням судового рішення.
Враховуючи наведене, наявні підстави для скасування постанови від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 листопада 2014 року № 2322/395/11 про стягнення заборгованості в сумі 637 005,63 грн.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
 
У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 травня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 липня 2024 року в частині відмовлених вимог скарги та ухвалити в цій частині нову постанову про задоволення його скарги в повному обсязі.
Касаційна скарга мотивована тим, що строк пред'явлення виконавчих листів № 2322/395/11 до примусового виконання становить один рік, а не три роки.
Апеляційний суд безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про дослідження матеріалів виконавчих проваджень за період з 2014 року по 2022 року.
Суди не перевірили, чи звертався банк впродовж 2017-20222 років до суду із заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчих листів до виконання.
Суди першої та апеляційної інстанцій  не надали належну оцінку доводам про те, що у виконавчих листах №2322/395/11 немає жодних відомостей про дату останнього його повернення державним виконавцем, що свідчить про відсутність правових підстав для пред'явлення їх до виконання повторно та втрату ними юридичної сили виконавчого документа.
Суди не перевірили, чим підтверджені повноваження працівника банку Похилко І. М. на засвідчення нею копії довіреності.
Участь зацікавленої судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Кваші І. М. у розгляді його скарги порушило його конституційні гарантії щодо неупередженого та об'єктивного здійснення правосуддя, що є самостійною підставою для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2024 року відкрито касаційне
провадження у справі та витребувано її матеріали з Чорнобаївського районного суду Черкаської області.
26 вересня 2024 року справа № 2322/395/11 надійшла до Верховного Суду.
ОСОБА_1 у касаційній скарзі звернувся до суду з клопотанням про розгляд його касаційної скарги за його особистої участі з викликом уповноважених представників сторін.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Питання про необхідність виклику учасників справи для надання пояснень вирішує суд.
Підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін відсутні, оскільки немає необхідності виклику учасників справи для надання пояснень в цій справі.
Судові рішення в частині задоволених вимог скарги в касаційному порядку не оскаржувалися та в силу вимог статті 400 ЦПК України не переглядаються.
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи
у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів
та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного
провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Встановлено, що рішенням Чорнобаїського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитом в сумі 15 009,77 євро та 26 810,07 грн і судові витрати в сумі 1 700,00 грн.
06 листопада 2014 року на виконання вказаного судового рішення було видано виконавчі листи № 2322/395/11, які неодноразово пред`являлися до виконання.
Востаннє виконавчий лист № 2322/395/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості в сумі 15 009,77 євро приватним виконавцем Недоступом Д. М. було повернуто стягувачу 24 квітня 2023 року.
Виконавчий лист № 2322/395/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості в сумі 26810,07 грн державним виконавцем також повернуто стягувачеві без виконання. Востаннє виконавчий лист пред`являвся до виконання 20 липня 2021 року відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження.
На час звернення ОСОБА_1 до суду зі скаргою в провадженні державного виконавця перебували такі виконавчі провадження:
№ НОМЕР_2 щодо виконання виконавчого листа № 2322/395/11 від 06 листопада 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості в сумі 26 810,07 грн (виконавче провадження відкрито 21 березня 2024 року);
№ НОМЕР_1 щодо виконання виконавчого листа № 2322/395/11 від 06 листопада 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості в сумі 637 005,63 грн (виконавче провадження відкрито 21 березня 2024 року).
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі -  рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
Відповідно до статті 447 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент звернення ОСОБА_1 зі скаргою до суду) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
На час видачі виконавчого листа у справі № 2322/395/11 про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості в сумі 26 810,07 грн (06 листопада 2014 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-XIV), статтею 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон № 1404-VIII, згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Тлумачення пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить, що положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Вказаним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.
Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом 05 жовтня 2016 року виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Частиною першою статті 12 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Встановлено, що виконавчий лист № 2322/395/11 про стягнення з  ОСОБА_1 на користь банку боргу в розмірі 26 810,07 грн неодноразово пред'являвся до виконання та повертався стягувачу без виконання. Востаннє виконавчий лист пред`являвся до виконання 20 липня 2021 року відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження.
Таким чином, оскільки начальник Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального МУ МЮ (м. Київ) Волошин Ю. Ж. 21 березня 2024 року відкрив виконавче провадження на підставі повторно пред'явленого виконавчого документа до виконання, поданого в межах строку, передбаченого Законом № 1404-VIII, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про безпідставність посилань заявника на пропуск стягувачем строку пред'явлення вказаного виконавчого листа до виконання.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановивши, що дії начальника Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального МУ МЮ (м. Київ) Волошина Б. Д., спрямовані на виконання судового рішення у справі № 2322/395/11, відповідають вимогам Закону № 1404-VIII, та заявник не довів протилежного,  суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог скарги.
Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, яким суд апеляційної інстанції надав належну оцінку, зводяться до необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. 
Обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судових рішень,
касаційний суд не встановив.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в оскаржуваній частині залишити без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі
колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 травня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 липня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко