ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

   головуючий суддя у першій інстанції: Шепелюк В.Л.

08 вересня 2025 року	Львів	Справа № 140/697/25 пров. № А/857/24408/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючого-судді:                                                  Бруновської Н.В.
суддів:                                                                      Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення   Волинського окружного адміністративного суду   від 12 травня 2025 року   у справі № 140/697/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековіст» до Житомирської митниці     про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:
24.01.2025р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ековіст» (далі по тексту ТОВ «Ековіст») звернувся з позовом до Житомирської митниці, в якому просив суд: 
-визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 06.08.2024р. №UA101090/2024/000150/1, №UA101090/2024/000151/1, від 07.08.2024р. №UA101090/2024/000154/2, №UA101090/2024/000155/1, №UA101090/2024/000156/2. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.05.2025р. позов задоволено. 
Не погоджуючись із даним рішеннями, апелянт Житомирська митниця подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду   від 12.05.2025р. скасувати та прийняти нову постанову якою в позові відмовити. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
14.08.2023р. ТОВ «Ековіст» (покупець) та фірма Omnia Europe S.A. (продавець) уклали зовнішньоекономічний договір (контракт) №11/08/2023 KROH (т.1, а.с.53 зворот.-54), за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити, на умовах цього контракту кукурудзяний крохмаль (OmniBond 100, OmniBond 150, OmniCat 135A) (код товару УКТ ЗЕД 1108), іменований надалі товар.
В п.2.1 вказаного контракту передбачено, що валюта контракту Євро. Ціна товару за цим контрактом встановлюється в Євро і вказується в специфікаціях до цього контракту.
Кількість Товару, що поставляється за даним Контрактом, становить 2 000 тон (п.2.2. контракту).
Згідно п.3.1. контракту, якість товару, що відвантажується, має відповідати відповідному стандарту, чинному в країні покупця.
п.4.4 контракту визначено, що товар поставляється продавцем покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в специфікаціях, що додаються до цього контракту.
Відповідно до п.5.1 контракту визначено умови оплати 100% передплата. За домовленістю сторін умови оплати товару можуть бути змінені, що сторони фіксують в додатках/специфікаціях.
Додатковою угодою №1 від 31.08.2023р. до контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023р. сторони внесли зміни до контракту, змінивши платіжні реквізити постачальника (т.1, а.с.50).
Додатковою угодою №2 від 06.12.2023р. до контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023р. сторони доповнили розділ 1 контракту п.1.3, за умовами якого покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023р. є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають із цього (т.1, а.с.50 зворот.).
Додатковою угодою №3 від 06.12.2023р. до контракту внесено зміни до розділу 2 контракту і вказано, що кількість товару, що поставляється за даним контрактом, становить 20 000 тон. Орієнтовна сума контракту становить 7 300 000,00 Євро (т.1, а.с.51).
Згідно із специфікацією від 16.07.2024р. №22/2 сторонами узгоджено поставку товару на загальну суму 87 830,00 Євро, а саме: кукурудзяного крохмалю Corn starch OmniBond 150 в кількості 200 т за ціною 355,00 Євро за 1 т на загальну суму 71 000,00 Євро та модифікованого катіонного крохмалю OmniCat 145 А в кількості 22 т за ціною 765,00 Євро за 1 т на загальну суму 16830,00 Євро.
В п.2 специфікації, видно, що сторони погодили умови оплати: 100% передоплата товару. 
п.4 специфікації визначено, що поставка товару здійснюється частково (товарними партіями), автомобільним транспортом, на умовах FCA Меджидія, Румунія згідно умовами Інкотермс-2020 (т.1, а.с.37).
На виконання умов контракту ТОВ «Ековіст», здійснив оплату за товар на загальну суму 86975,00 Євро, що підтверджується банківський платіжним документом (swift) від 30.07.2024р. (дата валютування 31.07.2024р.) (т.1, а.с.37 зворот.).
З метою митного оформлення імпортованого товару декларант ТОВ «Ековіст» подав до Житомирської митниці МД №24UA101090008840U3 від 06.08.2024р. (т.1, а.с.216); №24UA101090008837U2 від 06.08.2024р. (т.1, а.с.223), №24UA101090008829U6 від 06.08.2024р. (т.2, а.с.3), №24UA101090008833U6 від 07.08.2024р. (т.2, а.с.21); №24UA101090008844U0 від 07.08.2024 (т.2, а.с.56) на наступний товар: «натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у виробництві гофрокартону. Розфасовано у крафтові мішки по 25 кг., не в первинній упаковці».
Разом із вказаними МД та додатково на вимогу митного органу, ТОВ «Ековіст» подав також передбачений МК України перелік документів, на підставі яких товар був придбаний та ввезений на територію України, а саме:
За МД  №24UA101090008840U3 від 06.08.2024: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (т.1, а.с.53 зворот.-54), додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (т.1, а.с.50-51, 193-195); специфікація від 16.07.2024 №22/2 (т.1, а.с.37, 202), лист від 09.05.2022 (т.1, а.с.51 зворот), сертифікат з перевезення (походження) товару Y 0035898 від 02.08.2024 (т.1, а.с.52, 197), сертифікат від 02.08.2024 (т.1, а.с.52 зворот), товарно-транспортна накладна (CMR) №442666 від 02.08.2024 (т.1, а.с.53, 200), декларацію країни відправлення №24ROCT1970WR9930B4 від 02.08.2024 (т.1, а.с.56, 198), інвойс від 02.08.2024 №ОІ-008828 (т.1, а.с.57, 199), лист від 15.08.2024 (т.1, а.с.57 зворот.-58), прайс від 05.07.2024 (т.1, а.с.59), пакувальний лист від 02.08.2024 (т.1, а.с.60), банківський платіжний документ (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 31.07.2024) (т.1, а.с.37 зворот, 203), довідка про транспортні витрати №9 від 06.08.2024 (т.1, а.с.39, 205), договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 01.08.2024 №26/24/ЛВ, (т.1, а.с.39 зворот.-41, 206-210), заявка №217 від 01.08.2024 до вказаного договору (т.1, а.с.42, 211), калькуляція №7 від 06.08.2024 (т.1, а.с.42 зворот., 212), лист Міністерства фінансів Румунії №21898/30.10.2023 (т.1, а.с.43 зворот.-45).
За  МД №24UA101090008837U2 від 06.08.2024: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (т.1, а.с.61-63), додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (т.1, а.с.83-84); специфікація від 16.07.2024 №22/2 (т.1, а.с.68), лист від 09.05.2022 (т.1, а.с.84 зворот), сертифікат з перевезення (походження) товару Y 0035900 від 03.08.2024 (т.1, а.с.85, 227), сертифікат від 02.08.2024 (т.1, а.с.85 зворот), товарно-транспортна накладна (CMR) №601392 від 02.08.2024 (т.1, а.с.86, т.2, а.с.2), декларацію країни відправлення № 24ROCT1970UL9947B9; від 03.08.2024 (т.1, а.с.63 зворот.-64, 224), інвойс від 02.08.2024 №ОІ-008827 (т.1, а.с.64 зворот., 240), лист від 15.08.2024 (т.1, а.с.65-66), прайс від 05.07.2024 (т.1, а.с.66 зворот.), пакувальний лист від 02.08.2024 (т.1, а.с.67 зворот), банківський платіжний документ (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 31.07.2024) (т.1, а.с.67 зворот), довідка про транспортні витрати №10 від 06.08.2024 (т.1, а.с.70, 235), договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 01.08.2024 №26/24/ЛВ (т.1, а.с.70 зворот.-72), заявка №216 від 01.08.2024 до вказаного договору (т.1, а.с.73), калькуляція №8 від 06.08.2024 (т.1, а.с.76 зворот., 241), лист Міністерства фінансів Румунії №21898/30.10.2023 (т.1, а.с.77 зворот.-76).
За МД №24UA101090008829U6 від 06.08.2024: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (т.1, а.с.87 зворот.-89, т.2, а.с.3), додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (т.1, а.с.109-110); специфікація від 16.07.2024 №22/2 (т.1, а.с.94 зворот.), лист від 09.05.2022 (т.1, а.с.110 зворот), сертифікат з перевезення (походження) товару Y 0035892 від 02.08.2024 (т.1, а.с.111), сертифікат від 02.08.2024 (т.1, а.с.111 зворот-112), товарно-транспортна накладна (CMR) №637288 від 02.08.2024 (т.1, а.с.88, т.2, а.с.4 зворот.), декларацію країни відправлення №24ROCT1970LG9899B3 від 02.08.2024 (т.1, а.с.90, т.2, а.с.13 зворот.-14), інвойс від 02.08.2024 №ОІ-008812 (т.1, а.с.91, т.2, а.с.4), лист від 15.08.2024 (т.1, а.с.91 зворот.-92), прайс від 05.07.2024 (т.1, а.с.93), пакувальний лист від 02.08.2024 (т.1, а.с.94), банківський платіжний документ (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 31.07.2024) (т.1, а.с.95), довідка на підтвердження транспортних витрат №2 від 06.08.2024 (т.1, а.с.96 зворот. , т.2, а.с.5), договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 24.07.2024 №20/24/ЛВ, (т.1, а.с.97-99), заявка №219 від 01.08.2024 до вказаного договору (т.1, а.с.100 зворот. , т.2, а.с.6 зворот.), договір - заявка № ЮВ000013959 від 01.08.2024 (т.1, а.с.99 зворот.-100, т.2, а.с.9 зворот.-10), калькуляція №2 від 06.08.2024 (т.1, а.с.102 зворот.), лист Міністерства фінансів Румунії №21898/30.10.2023 (т.1, а.с.103 зворот.-105).
За МД №24UA101090008833U6 від 07.08.2024: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (т.1, а.с.115 зворот.-117), додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (т.1, а.с.138 зворот.-139); специфікація від 16.07.2024 №22/2 (т.1, а.с.122 зворот.), лист від 09.05.2022 (т.1, а.с.140), сертифікат з перевезення (походження) товару Y0035891 від 02.08.2024 (т.1, а.с.140 зворот.), сертифікат від 02.08.2024 (т.1, а.с.141), товарно-транспортна накладна (CMR) №686984 від 02.08.2024 (т.1, а.с.115), декларацію країни відправлення №24ROCT1970ОВ9881B0 від 02.08.2024 (т.1, а.с.118, т.2, а.с.28), інвойс від 02.08.2024 №ОІ-008810 (т.1, а.с.119, т.2, а.с.41), лист від 15.08.2024 (т.1, а.с.119 зворот.-120), прайс від 05.07.2024 (т.1, а.с.121), пакувальний лист від 02.08.2024 (т.1, а.с.122), банківський платіжний документ (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 31.07.2024) (т.1, а.с.123), довідка на підтвердження транспортних витрат №1 від 06.08.2024 (т.1, а.с.124 зворот. , т.2, а.с.35), договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 24.07.2024 №20/24/ЛВ, (т.1, а.с.125-127), заявка №218 від 01.08.2024 до вказаного договору (т.1, а.с.128 зворот. , т.2, а.с.40), договір - заявка №ЮВ000013961 від 01.08.2024 (т.1, а.с.127 зворот.-128, т.2, а.с.39), калькуляція №1 від 06.08.2024 (т.1, а.с.132, т.2, а.с.42), лист Міністерства фінансів Румунії №21898/30.10.2023 (т.1, а.с.133-134).
За МД №24UA101090008844U0 від 07.08.2024: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (т.1, а.с.159 зворот.-161), додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (т.1, а.с.155 зворот.-156); специфікація від 16.07.2024 №22/2 (т.1, а.с.166 зворот.), лист від 09.05.2022 (т.1, а.с.157), сертифікат з перевезення (походження) товару Y 0035888 від 02.08.2024 (т.1, а.с.157 зворот.), сертифікат від 02.08.2024 (т.1, а.с.158), товарно-транспортна накладна (CMR) №231613 від 01.08.2024 (т.1, а.с.159, т.2, а.с.88), декларацію країни відправлення №24ROCT1970ZQ9815B4 від 02.08.2024 (т.1, а.с.162, т.2, а.с.63), інвойс від 01.08.2024 №ОІ-008805 (т.1, а.с.163, т.2, а.с.76), лист від 15.08.2024 (т.1, а.с.163 зворот.-164), прайс від 05.07.2024 (т.1, а.с.165), пакувальний лист від 02.08.2024 (т.1, а.с.166), банківський платіжний документ (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 31.07.2024) (т.1, а.с.167), довідка на підтвердження транспортних витрат №3 від 06.08.2024 (т.1, а.с.168 зворот., т.2, а.с.70), договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 24.07.2024 №20/24/ЛВ, (т.1, а.с.142-144), заявка №220 від 01.08.2024 до вказаного договору (т.1, а.с.145 зворот. , т.2, а.с.75), договір - заявка № ЮВ000013977 від 01.08.2024 (т.1, а.с.144 зворот.-145), калькуляція №3 від 06.08.2024 (т.1, а.с.149, т.2, а.с.77), лист Міністерства фінансів Румунії №21898/30.10.2023 (т.1, а.с.150-151).
Однак, за результатами розгляду поданих документів, Житомирська митниця прийняла оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 06.08.2024 №UA101090/2024/000150/1 (т.1, а.с.48, 223), від 06.08.2024 №UA101090/2024/000151/1 (т.1, а.с.152, т.2, а.с.1), від 07.08.2024 №UA101090/2024/000154/2 (т.1, а.с.108, т.2, а.с.17), від 07.08.2024 №UA101090/2024/000155/1 (т.1, а.с.137 зворот.-138, т.2, а.с.52) та від 07.08.2024 №UA101090/2024/000156/2 (т.1, а.с.154 зворот.-155, т.2, а.с.87) та сформувала картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101090/2024/000311 від 06.08.2024 (т.1, а.с.49, 213-214), №UA101090/2024/000312 від 06.08.2024 (т.1, а.с.75-76, 242-243), №UA101090/2024/000316 від 06.08.2024 (т.1, а.с.101-102, т.2, а.с.18 зворот.-19), №UA101090/2024/000317 від 06.08.2024 (т.1, а.с.130 зворот.-131, т.2, а.с.43-44), №UA101090/2024/000318 від 06.08.2024 (т.1, а.с.147 зворот.-148, т.2, а.с.78-79).
У графі 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів зазначено, що за результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів, в тому числі тих, виробником яких є OMNIA EUROPE S.A., торговельної марки OMNIA.. Попередні митні оформлення імпортера подібного/аналогічного товару здійснювались із застосуванням резервного методу, а також:
1) Зв МД 24UA101090008840U3 від 06.08.2024 (рішення про коригування митної вартості товарів від 06.08.2024 №UA101090/2024/000150/1):
Житомирською митницею проаналізовано дані щодо міжнародних перевезень Румунія-Україна (враховані данні сайту della.ua) за поточний рік. Середня вартість перевезення складає орієнтовно 70 грн/км. Якщо брати до уваги довідку про транспортні витрати від 06.08.2024 №9 та калькуляцію №7 від 06.08.2024,  вартість за кілометр значно менше (50,09 грн/км та 49,82 грн/км відповідно). Тобто, відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч.10 ст.58 МК України є складовою митної вартості.
Відповідно до п.5.1 контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023 умова оплати за товар визначена як 100 % передоплата.
Згідно умовами п.2 специфікації №22/2 від 16.07.2024 до контракту № 11/08/2023 KROH від 14.08.2023 умови оплати за товар визначені, також, як 100 % передоплата. Декларантом до митного оформлення надано документ про оплату оцінюваного товару (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 30.07.2024). Даний документ не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості, через наявність розбіжностей у загальній сумі, вказаній в наступних документах, а саме: в інвойсі №OI-008828 від 02.08.2024 - 7810,00 Євро, в специфікації №22/2 від 16.07.2024 – 71000,00 Євро, та в документі про оплату (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 30.07.2024) – 86975,00 Євро із посиланням на annex №22/2 від 16.07.2024.
Документ інвойс № OI-008828 від 02.08.2024 містить інформацію про те, що товар поставляється зі знижкою, однак жодним товаросупровідним документом (в т.ч. контрактом, специфікацією) не передбачено надання покупцю будь-яких знижок на оцінюваний товар.
Відповідно до п.2 ст.VII ГАТТ: оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару; під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. 
Крім того, п.2 Приміток та додаткових положень ГАТТ встановлено, що сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також, плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
Таким чином, надання покупцю знижки на товар свідчить, що заявлена декларантом митна вартість товару не ґрунтується на дійсній вартості, а тому не може бути визнана митним органом. При цьому, інформація про те, за якими цінами здійснюється продаж оцінюваного товару іншим покупцям крім ТОВ «Ековіст» митному органу не надавалась. 
Отже, не надання на розгляд таких документів унеможливлює здійснення перевірки відсутності обмежень для можливості застосування основного методу визначення митної вартості оцінюваного товару з урахуванням вимог МК України.
Згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023р. до контракту № 11/08/2023 KROH від 14.08.2023 додано пункт 1.3 «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». До митного оформлення надано специфікацію №22/2 від 16.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро/тону, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`ютерство ТОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства.
2) За МД 24UA101090008837U2 від 06.08.2024р. (рішення про коригування митної вартості товарів від 06.08.2024 №UA101090/2024/000151/1):
Житомирською митницею проаналізовано дані щодо міжнародних перевезень Румунія-Україна (враховані данні сайту della.ua) за поточний рік. Середня вартість перевезення складає орієнтовно 70 грн/км. Якщо брати до уваги довідку про транспортні витрати від 06.08.2024 №10 та калькуляцію від 06.08.2024 №8 то вартість за кілометр значно менше (50,09 грн/км та 49,82 грн/км відповідно). Тобто, відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до частини десятої статті 58 МК України є складовою митної вартості.
Відповідно до п.5.1 контракту №11/08/2023 КРОН від 14.08.2023 умова оплати за товар визначена як 100 % передоплата. 
Згідно умовами п.2 Специфікації №22/2 від 16.07.2024 до контракту № 11/08/2023 КРОН від 14.08.2023 умови оплати за товар визначені, також, як 100 % передоплата. Декларантом до митного оформлення надано документ про оплату оцінюваного товару (swift) від 31.07.2024 (дата валютування 30.07.2024). Даний документ не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості, через наявність розбіжностей у загальній сумі, вказаній в наступних документах, а саме: в інвойсі №01-008827 від 02.08.2024 - 7810,00 Євро, в специфікації №22/2 від 16.07.2024-7810,00 Євро, та в документі про оплату (swift) від 31.07.2024 (дата валютування 30.07.2024) - 86975,00 Євро із посиланням на аnnех №22/2 від 16.07.2024, аnnех №23 від 24.07.2024. 
Отже, не надання на розгляд таких документів унеможливлює здійснення перевірки відсутності обмежень для можливості застосування основного методу визначення митної вартості оцінюваного товару з урахуванням вимог МК України.
Згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до контракту № 11/08/2023 КРОН від 14.08.2023 додано п.1.3 «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». До митного оформлення надано специфікацію №22/2 від 16.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро/тону, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`ютерство ТОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства.
3) За МД 24UA101090008829U60 від 06.08.2024 (рішення про коригування митної вартості товарів від 07.08.2024 №UA101090/2024/000154/2:
Житомирською митницею проаналізовано дані щодо міжнародних перевезень Румунія-Україна (враховані данні сайту della.ua) за поточний рік. Середня вартість перевезення складає орієнтовно 70 грн/км. Якщо брати до уваги довідку про транспортні витрати від 06.08.2024 №9 та калькуляцію №7 від 06.08.2024, то вартість за кілометр значно менше (50,09 грн/км та 49,82 грн/км відповідно). Тобто, відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно частини десятої статті 58 МК України є складовою митної вартості.
Відповідно до п.5.1 Контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023 умова оплати за товар визначена як 100 % передоплата. 
Згідно умовами п.2 Специфікації №22/2 від 16.07.2024 до контракту № 11/08/2023 KROH від 14.08.2023 умови оплати за товар визначені, також, як 100 % передоплата. Декларантом до митного оформлення надано документ про оплату оцінюваного товару (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 30.07.2024). Даний документ не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості, через наявність розбіжностей у загальній сумі, вказаній в наступних документах, а саме: в інвойсі №01-008812 від 02.08.2024 - 7810,00 Євро, в специфікації №22/2 від 16.07.2024 - 71000,00 Євро, та в документі про оплату (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 30.07.2024) - 86975,00 Євро із посиланням на annex №22/2 від 16.07.2024.
Документ інвойс №01-008812 від 02.08.2024 містить інформацію про те, що товар поставляється зі знижкою, однак жодним товаросупровідним документом (в т.ч. контрактом, специфікацією) не передбачено надання покупцю будь-яких знижок на оцінюваний товар. Відповідно до пункту другого статті VII ГАТТ: оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару; під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. 
Крім того, п.2 Приміток та додаткових положень ГАТТ встановлено, що сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також, плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни. 
Таким чином, надання покупцю знижки на товар свідчить, що заявлена декларантом митна вартість товару не ґрунтується на дійсній вартості, атому не може бути визнана митним органом. При цьому, інформація про те, за якими цінами здійснюється продаж оцінюваного товару іншим покупцям крім ТОВ «Ековіст» митному органу не надавалась.
Отже, не надання на розгляд таких документів унеможливлює здійснення перевірки відсутності обмежень для можливості застосування основного методу визначення митної вартості оцінюваного товару з урахуванням вимог МК України.
Згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023 додано п.1.3 «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». До митного оформлення надано специфікацію №22/2 від 16.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро/тону, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`ютерство ТОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства.
4) За МД №24СІА101090008833U6 від 06.08.2024 (рішення про коригування митної вартості товарів від 07.08.2024 №UA101090/2024/000155/1):
Житомирською митницею проаналізовано дані щодо міжнародних перевезень Румунія-Україна (враховані данні сайту della.ua) за поточний рік. Середня вартість перевезення складає орієнтовно 70 грн/км. Якщо брати до уваги довідку про транспортні витрати від 06.08.2024 №1 та калькуляцію №1 від 06.08.2024, то вартість за кілометр значно менше (50,09 грн/км та 49,82 грн/км відповідно). Тобто, відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч.10 ст.58 МК України є складовою митної вартості. 
Відповідно до п.5.1 Контракту № 11/08/2023 КРОН від 14.08.2023 умова оплати за товар визначена як 100 % передоплата. 
Згідно із умовами п.2 Специфікації №22/2 від 16.07.2024 до контракту №11/08/2023 КРОН від 14.08.2023 умови оплати за товар визначені, також, як 100 % передоплата. Декларантом до митного оформлення надано документ про оплату оцінюваного товару (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 30.07.2024). Даний документ не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості, через наявність розбіжностей у загальній сумі, вказаній в наступних документах, а саме: в інвойсі №01-008810 від 02.08.2024 - 7810,00 Євро, в специфікації №22/2 від 16.07.2024 - 71000,00 Євро, та в документі про оплату (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 30.07.2024)-86975,00 Євро із посиланням на аnnех №22/2 від 16.07.2024. Документ інвойс № 01-008810 від 02.08.2024 містить інформацію про те, що товар поставляється зі знижкою, однак жодним товаросупровідним документом (в т.ч. контрактом, специфікацією) не передбачено надання покупцю будь-яких знижок на оцінюваний товар. 
Відповідно до п.2 ст. VII ГАТТ: оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару; під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. 
Крім того, п.2 Приміток та додаткових положень ГАТТ встановлено, що сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також, плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни. 
Таким чином, надання покупцю знижки на товар свідчить, що заявлена декларантом митна вартість товару не ґрунтується на дійсній вартості, атому не може бути визнана митним органом. При цьому, інформація про те, за якими цінами здійснюється продаж оцінюваного товару іншим покупцям крім ТОВ «Ековіст» митному органу не надавалась. 
Отже, не надання на розгляд таких документів унеможливлює здійснення перевірки відсутності обмежень для можливості застосування основного методу визначення митної вартості оцінюваного товару з урахуванням вимог МК України.
Згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до контракту №11/08/2023 КРОН від 14.08.2023 додано п.1.3 «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». До митного оформлення надано специфікацію №22/2 від 16.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро/тону, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`ютерство ТОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства.
5) За МД 24 UA 1010900088441U0 від 06.08.2024 (рішення про коригування митної вартості товарів від 07.08.2024 №UA101090/2024/000156/2):
Житомирською митницею проаналізовано дані щодо міжнародних перевезень Румунія-Україна (враховані данні сайту della.ua) за поточний рік. Середня вартість перевезення складає орієнтовно 70 грн/км. Якщо брати до уваги довідку про транспортні витрати від 06.08.2024 № 3 та калькуляцію від 03.08.2024 №3, тому вартість за кілометр значно менше (50,09 грн/км та 49,82 грн/км відповідно).
Крім того, декларантом надано калькуляцію транспортних витрат від 06.08.2024 № 3 складену експедитором (ФОП ОСОБА_1 ), а необхідно було надати калькуляцію про транспортні витрати складену перевізником («PE Chuhraiya I.M.»). 
Таким чином, відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч.10 ст.58 МК України є складовою митної вартості.
Відповідно до п.5.1 контракту №11/08/2023 КРОН від 14.08.2023 умова оплати за товар визначена як 100 % передоплата. 
Згідно із умовами п.2 Специфікації №22/2 від 16.07.2024 до контракту № 11/08/2023 КРОН від 14.08.2023 умови оплати за товар визначені, також, як 100% передоплата. Декларантом до митного оформлення надано документ про оплату оцінюваного товару (swift) від 31.07.2024 (дата валютування 30.07.2024 ). Даний документ не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості, через наявність розбіжностей у загальній сумі, вказаній в наступних документах, а саме: в інвойсі №01-008805 від 01.08.2024 - 7810,00 Євро, в специфікації №22/2 від 16.07.2024 - 7810,00 Євро, та в документі про оплату (swift) від 31.07.2024 (дата валютування 30.07.2024) - 86975,00 Євро із посиланням на аnnех №22/2 від 16.07.2024, аnnех №23 від 24.07.2024. 
Отже, не надання на розгляд таких документів унеможливлює здійснення перевірки відсутності обмежень для можливості застосування основного методу визначення митної вартості оцінюваного товару з урахуванням вимог МК України.
Згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до контракту №11/08/2023 КРОН від 14.08.2023 додано п.1.3 «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором OmniaEurope S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». До митного оформлення надано специфікацію №22/2 від 16.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро/тону, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`ютерство ТОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства.
Як зазначено у графі 33 рішень про коригування митної вартості товарів, з метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведено консультацію, в ході якої декларанту запропоновано інформацію щодо вартості схожих товарів. Методи 2а і 26 не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 МК України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожих товарів: за МД від 30.10.2024 №23UA101090013104U2 та №23UA101090013107U0 – «Натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху,не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у виробництві гофрокартону. Розфасовано у мішки по 1000 кг.,не в первинній упаковці. Вага нетто 22000кг. Торгівельна марка: OMNIA. Виробник: OMNIA EUROPE S.A.. Країна виробництва: RO»– 0,543 євро за кілограм; з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року». Джерело інформації: МК України, інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, які містяться в ціновій базі ЄАІС ДМСУ.
На підставі МД №24UA101090008849U5 від 06.08.2024 (т.1, а.с.47, 217), №24UA101090008850U8 від 06.08.2024 (т.1, а.с.81, 246), №24UA101090008873U4 від 07.08.2024 (т.1, а.с.107, т.2, а.с.19 зворот.-20), №24UA101090008872U5 від 07.08.2024, (т.1, а.с.136 зворот.-137, т.2, а.с.46), №24UA101090008885U7 від 07.08.2024 (т., а.с.153 зворот.-154, т.2, а.с.82) товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями та вважаючи такі протиправними та прийнятими з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду за захистом свого, як він вважає порушеного права.
ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
ч.2 ст.51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Із змісту ст.52 МК України видно, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
ч.4 ,ч.5 ст.58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
ч.3 ст.53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Тобто, митний орган має повноваження вимагати додаткові документи у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.
Крім того, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Однак, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду в постанові від 19.02.2019р. у справі № 805/2713/16-а.
Відповідно до ч.1-4 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
ч.1,ч.2 ст.53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5,ч.6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Крім того, відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Згідно ч.1-3 ст.54 цього Кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.
ч.6 ст.54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що обов`язок митного органу зазначати конкретні обставини, які викликали певні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Також, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду яка викладена у постанові від 05.03.2019р. у справі №815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.
Поряд з цим, відповідно до норм ст.ст.51-58 МК України самої констатації суб`єктом владних повноважень наявних у нього сумнівів щодо вартості товарів недостатньо для прийняття рішення про коригування такої вартості, вказаний сумнів повинен бути обґрунтований з покликанням на інформацію, яка стала підставою його виникнення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що  подані декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Зокрема, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що як до митного оформлення, так і до суду першої інстанції ТзОВ «ЕКОВІСТ» надав передбачені ст.53 МК України документи, які підтверджують задекларовану у митних деклараціях митну вартість товару, а саме: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH; додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 до вказаного контракту; специфікація від 16.07.2024 №22/2; лист від 09.05.2022; сертифікати з перевезення (походження) товару №Y0035898 від 02.08.2024, №Y0035900 від 03.08.2024, №Y0035892 від 02.08.2024, №Y0035891 від 02.08.2024, №Y0035888 від 02.08.2024; сертифікат від 02.08.2024; товарно-транспортні накладні (CMR) №442666 від 02.08.2024, №601392 від 02.08.2024, №637288 від 02.08.2024, №686984 від 02.08.2024, №231613 від 01.08.2024; декларації країни відправлення №24ROCT1970WR9930B4 від 02.08.2024, №24ROCT1970UL9947B9; від 03.08.2024, №24ROCT1970LG9899B3 від 02.08.2024, №24ROCT1970ОВ9881B0 від 02.08.2024, №24ROCT1970ZQ9815B4 від 02.08.2024; інвойси від 02.08.2024 №ОІ-008828, від 02.08.2024 №ОІ-008827, від 02.08.2024 №ОІ-008812, від 02.08.2024 №ОІ-008810, від 01.08.2024 №ОІ-0088054 лист від 15.08.2024; прайс від 05.07.2024; пакувальний лист від 02.08.2024; банківський платіжний документ (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 31.07.2024); довідки про транспортні витрати №9, №10 від 06.08.2024, довідки на підтвердження транспортних витрат №1, №2, №1 від 06.08.2024; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 01.08.2024 №26/24/ЛВ; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 24.07.2024 №20/24/ЛВ, заявки №216, №217, №218, №219, №220 від 01.08.2024; калькуляції №1, №2, №3, №7, №8 від 06.08.2024, договори - заявки від 01.08.2024 №ЮВ000013959 №ЮВ000013961, № ЮВ000013977; лист Міністерства фінансів Румунії №21898/30.10.2023.
З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Апеляційний суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Водночас, на думку суду, у своєму рішенні про коригування митної вартості відповідач аргументовано не довів, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. При цьому, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування іншого методу визначення митної вартості. 
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
Колегія суддів також наголошує, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у ч.3-ч.4 ст.53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Однак, за обставин цієї справи митний орган не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Зокрема, колегія суддів наголошує, що контрактом від 14.08.2023р. №11/08/2023 KROH, укладеним між ТОВ «Ековіст» (покупець) та компанією Omnia Europe S.A. (продавець), визначено предмет, ціну та загальну вартість контракту, умови поставки, умови платежу та порядок розрахунків.
В п.2.1 вказаного контракту визначено валюта контракту Євро. Ціна товару за цим контрактом встановлюється в Євро і вказується в специфікаціях до цього контракту.
Кількість Товару, що поставляється за даним Контрактом, становить 2 000 тон (п.2.2. контракту).
Відповідно до п.4.4 контракту товар поставляється продавцем покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в специфікаціях, що додаються до цього контракту.
Додатковою угодою від 31.08.2023 №1 до контракту було внесено зміни до розділу 11 контракту (стосуються зміни платіжних реквізитів продавця), а додатковою угодою від 06.12.2023 №3 було внесено зміни до розділу 2 контракту і вказано, що кількість товару, що поставляється за даним контрактом, становить 20 000 т; орієнтовна сума контракту становить 7 300 000,00 Євро.
Згідно  специфікацією від 16.07.2024 №22/2 сторонами узгоджено поставку товару на загальну суму 87 830,00 Євро, а саме: кукурудзяного крохмалю Corn starch OmniBond 150 в кількості 200 т за ціною 355,00 Євро за 1 т на загальну суму 71 000,00 Євро та модифікованого катіонного крохмалю OmniCat 145 А в кількості 22 т за ціною 765,00 Євро за 1 т на загальну суму 16830,00 Євро (т.1, а.с.37).
п.5.1 контракту встановлено, що умови оплати 100% передплата; за домовленістю сторін умови оплати товару можуть бути змінено, що сторони фіксують в додатках/специфікаціях.
У специфікації №22/2 від 16.07.2024 також зазначено умови оплати товару 100% передплата, що узгоджується із умовами контракту. Тут же обумовлено, що поставка товару здійснюється частково (товарними партіями), автомобільним транспортом.
Банківським платіжним документом (swift) від 30.07.2024 (дата валютування 31.07.2024) (т.1, а.с.37 зворот.) підтверджується факт проведення попередньої оплати за товар на суму 86975,00 Євро, як було встановлено у контракті та у специфікації від 16.07.2024 №22/2.
Відповідно до інвойсу від 02.08.2024 №ОІ-008828 продавець поставив позивачу товар в кількості 22 тонни та загальною вартістю 7810 Євро (т.1, а.с.57, 199), відповідно до інвойсу від 02.08.2024 №ОІ-008827 в кількості 22 тонни та загальною вартістю 7810 Євро (т.1, а.с.64 зворот., 240), відповідно до інвойсу від 02.08.2024 №ОІ-008812 в кількості 22 тонни та загальною вартістю 7810 Євро (т.1, а.с.91, т.2, а.с.4), відповідно до інвойсу від 02.08.2024 №ОІ-008810 в кількості 22 тонни та загальною вартістю 7810 Євро (т.1, а.с.119, т.2, а.с.41) та відповідно до інвойсу від 01.08.2024 №ОІ-008805 в кількості 22 тонни та загальною вартістю 7810 Євро (т.1, а.с.163, т.2, а.с.76). Даними документами визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну, умови оплати.
Ціна товару в інвойсах від 02.08.2024 №ОІ-008828, від 02.08.2024 №ОІ-008827, від 02.08.2024 №ОІ-008812, від 02.08.2024 №ОІ-008810, від 01.08.2024 №ОІ-008805 відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №24UA101090008840U3 від 06.08.2024 (т.1, а.с.216); №24UA101090008837U2 від 06.08.2024 (т.1, а.с.223), №24UA101090008829U6 від 06.08.2024 (т.2, а.с.3), №24UA101090008833U6 від 07.08.2024 (т.2, а.с.21); №24UA101090008844U0 від 07.08.2024 (т.2, а.с.56) (графа 22).
Колегія суддів звертає увагу апелянта, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно  ч.2 ст.53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД фактурна вартість товару відповідає тій, що зазначена в інвойсах. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.
Отже, заявлена декларантом за першим методом митна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару, при цьому товарно-супровідні документи не містять відомостей, що відповідно до визначених сторонами контракту умов позивач має нести інші витрати.
Стосовно доводів апелянта про наявність розбіжностей у вартості товару, яка міститься у вищезазначених інвойсах, в специфікації №22/2 від 16.07.2024 – 71000,00 Євро та в документі про оплату від 30.07.2024 (дата валютування 30.07.2024) – 86975,00 Євро із посиланням на annex №22/2 від 16.07.2024, суд апеляційної інстанції зазначає, що в специфікаціях вказується загальна вартість товару.
Разом з тим, зважаючи на те, що весь об`єм товару, визначений специфікаціями, неможливо поставити однією партією, тому така поставка здійснюється окремими невеликими партіями, на кожну з яких складається інвойс. 
Отже, цілком очевидним є той факт, що вартість товару, яка зазначена у специфікації буде значно більша вартості товару, яка зазначена в інвойсі. У свою чергу, що стосується документів про оплату, то такі охоплюють оплату кількох партій товару.
Крім того, за змістом платіжного документа можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу, а також номер контракту від 14.08.2023 №11/08/2023 та специфікацію від 16.07.2024 №22/2, за якими така оплата була здійснена. Платіж здійснено на рахунок продавця компанії Omnia Europe S.A., платіжні реквізити якого відповідають тим, що зазначені в додатковій угоді від 31.08.2023 №1 та в переліку рахунків Account №RO65BTRLEURCRT0360054603.
Колегія суддів відхиляє за необґрунтованістю доводи  апелянта про те, що дистриб`ютерство ТОВ «Ековіст» не підтверджено документально, оскільки компанія OMNIA EUROPE S.A. своїм листом від 15.08.2024 підтвердила той факт, що ТОВ «Ековіст» є її ексклюзивним дистриб`ютором промислових крохмальних продуктів на території України (т.1, а.с.57 зворот.-58, 65-66, 91 зворот.-92, а.с.119 зворот.-120, 163 зворот.-164).
Додатковою угодою №2 від 06.12.2023 до контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023 компанія OMNIA EUROPE S.A. додатково підтвердила той факт, що ТОВ «Ековіст» є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором даної компанії на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 (т.1, а.с.50 зворот.,83 зворот.,109 зворот., 156, 194).
ч.10 ст. 58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5).
В п.6, п.8 ч.2 ст.53 МК України видно, що декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.
п.4.4 контракту від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH визначено, що сторони домовилися, що товар поставляється продавцем покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в специфікаціях, що додаються до цього контракту.
Згідно п.4 специфікації від 16.07.2024 №22/2 сторони погодили, що поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах FCA Меджидія, Румунія згідно  умовами Інкотермс-2020.
Умови поставки FCA означають, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці: якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження; якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Зі змісту зазначеного терміну вбачається, що базис поставки на умовах FCA покладає зобов`язання по завантаженню на продавця. Відповідальність знімається з відправника вантажу в той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики щодо транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності та мита має здійснити та сплатити продавець, а витрати на імпортне оформлення залишаються на покупці. Ризики переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу у транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження транспорту перевізника.
В оскаржуваних рішеннях зазначено, що Житомирською митницею проаналізовано дані щодо міжнародних перевезень Румунія-Україна (враховані данні сайту della.ua) за поточний рік. Середня вартість перевезення складає орієнтовно 70 грн/км. Якщо брати до уваги надані позивачем довідки про транспортні витрати та калькуляції, вартість за кілометр значно менше.
Стосовно  вищевказаних висновків апелянта, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Як видно із матеріалів справи, визначена у МД №24UA101090008840U3 від 06.08.2024 (т.1, а.с.216), №24UA101090008837U2 від 06.08.2024 (т.1, а.с.223), №24UA101090008829U6 від 06.08.2024 (т.2, а.с.3), №24UA101090008833U6 від 07.08.2024 (т.2, а.с.21); №24UA101090008844U0 від 07.08.2024 (т.2, а.с.56) митна вартість товару у загальному розмірі 380 601,19 грн включає вартість товару 352 601,19 грн (еквівалентно 7810 Євро) і вартість витрат на транспортування в сумі 28 000,00 грн.
ТОВ «Ековіст» як замовником укладено аналогічні за змістом договори про організацію перевезень автомобільним транспортом, а саме: від 01.08.2024 №26/24/ЛВ із ФОП ОСОБА_2 (т.1, а.с.39 зворот.-41, 70 зворот.-72, 206-210) та від 24.07.2024 №20/24/ЛВ із ФОП ОСОБА_1 (т.1, а.с.97-98, 125-127, а.с.142-144).
За умовами вищезазначених договір виконавець зобов`язався організувати перевезення вантажів замовника вантажним автомобільним транспортом. Під кожне перевезення замовник надає виконавцю заявку на узгодження, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце доставки вантажу, заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також іншу необхідну інформацію. (т.1, а.с.39 зворот.-41, 70 зворот.-72, 206-210).
Заявками на автоперевезення заявки №217 від 01.08.2024 (т.1, а.с.42, 211), №216 від 01.08.2024 (т.1, а.с.73) до договору від 01.08.2024 №26/24/ЛВ та заявка №219 від 01.08.2024 (т.1, а.с.100 зворот. , т.2, а.с.6 зворот.), №218 від 01.08.2024 (т.1, а.с.128 зворот. , т.2, а.с.40), №220 від 01.08.2024 (т.1, а.с.145 зворот., т.2, а.с.75) до договору від 24.07.2024 №20/24/ЛВ узгоджено перевезення по 22 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія – селище міського типу Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 27 000 грн.
Згідно  довідками про транспортні витрати №9 від 06.08.2024 (т.1, а.с.39, 205), №10 від 06.08.2024 (т.1, а.с.70, 235) ФОП ОСОБА_2 повідомив що транспортні витрати на транспортування вантажу від м. Меджидія (Румунія) м/п Сірет-Порубне – м. Понінко (Україна) складають 53000,00 грн, з них: м. Меджидія (Румунія) до кордону України м/п Сірет-Порубне вартість перечення вантажу 28000,00 грн; 2. від митного кордону України м/п Сірет-Порубне - м. Понінко (Україна) перевезення вантажу складає 25000,00 грн. Під час транспортування вантажу його страхування не проводилося.
Також, відповідно до довідок на підтвердження транспортних витрат №2 від 06.08.2024 (т.1, а.с.96 зворот., т.2, а.с.5), №1 від 06.08.2024 (т.1, а.с.124 зворот. , т.2, а.с.35), №3 від 06.08.2024 (т.1, а.с.168 зворот., т.2, а.с.70) ФОП ОСОБА_1 повідомив, що транспортно-експедиційні витрати на перевезення вантажу для TOB «Ековіст» складають 57 000 грн., з них: Medgidia (Pyмунія) - Порубне - 28 000 грн; Порубне - Понінка(Україна) - 29 000 грн. Страхування вантажу не проводилось.
В свою чергу, вказані довідками про транспортні витрати узгоджуються з калькуляціями витрат №7 від 06.08.2024 (т.1, а.с.42 зворот., 212), №8 від 06.08.2024 (т.1, а.с.76 зворот., 241), №2 від 06.08.2024 (т.1, а.с.102 зворот.), №1 від 06.08.2024 (т.1, а.с.132, т.2, а.с.42), №3 від 06.08.2024 (т.1, а.с.149, т.2, а.с.77), відповідно до яких витрати по території Румунії становили 28 000,00 грн, у дизпаливо 11300,00 грн., масло 200,00 грн., знос шин 1350,00 грн., експлуатаційні матеріали 3950,00 грн., амортизація - 1000,00 грн., заробітна плата - 3000,00 грн., відрядження - 7200,00 грн.
Верховний Суд у постановах від 15.10.2024 у справі №520/6058/24, від 31.05 2019 у справі №804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
ч.1 с. 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Отже, перевізник вправі сам формувати ціноутворення того чи іншого перевезення з врахуванням відстані та інших необхідних характеристик.
Висновки митного органу в оскаржуваному рішенні щодо непропорційності понесених витрат на транспортування товару є лише суб`єктивними припущеннями митного органу. При цьому, колегія суддів  звертає увагу, що у довідці про транспортні витрати саме перевізником, як надавачем послуг, визначено їх вартість з розподілом до митного кордону та по території України. Позивач не може володіти інформацією, які саме чинники вплинули на розподіл перевізником вартості послуг перевезення у такий спосіб. Поряд з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що роблячи висновки про непропорційність понесених позивачем витрат на транспортне перевезення, відповідачем враховувались такі фактори, що впливають на вартість послуг перевезення, як вартість пального, відрядні витрати, технічний стан доріг, витрачений час у дорозі тощо. Замовник (позивач) оплачує послуги перевізнику, якщо попередньо погодиться на ціну послуг, запропоновану останнім. При цьому, митний орган не уповноважений у рішенні про коригування митної вартості товарів перевіряти економічну доцільність визначення вартості перевезення товару до митного кордону України та вартість такого перевезення товару до пункту призначення, оскільки такі складові загальної вартості перевезення товару самостійно визначаються сторонами договору перевезення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянт не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовували б розмір понесених позивачем витрат на перевезення вантажу та які вказували б на їх заниження, відтак, такі зауваження відповідача є необґрунтованими та безпідставними.
Отже, в даному випадку вірним є висновок суду першої інстанції, що визначена перевізником вартість перевезення до кордону України є домовленою та узгодженою сторонами, таким чином відсутні підстави вважати, що така була занижена.
Також однією із підстав для прийняття оскаржуваних рішень є те, що інвойси №OI-008828 від 02.08.2024, №01-008812 від 02.08.2024, №01-008810 від 02.08.2024 містить інформацію про те, що товар поставляється зі знижкою, однак жодним товаросупровідним документом (в т.ч. контрактом, специфікацією) не передбачено надання покупцю будь-яких знижок на оцінюваний товар. При цьому інформація про те, за якими цінами здійснюється продаж оцінюваного товару іншим покупцям крім ТОВ «Ековіст» митному органу не надавалась.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що вказані обставини жодним чином не впливають на заявлену митну вартість, оскільки можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства.
Стосовно доводів апелянта про те, що митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів, то колегія суддів знову зазначає, що митним органом не надано доказів на спростування визначеної товариством вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості схожих товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Більше того, наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари розмитнено у попередні періоди за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 16.07.2020 у справі №815/6833/17.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що висновки у спірних рішеннях про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними.
При цьому, апелянт не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.
Наведене дає підстави для висновків, що сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене ст.64 МК України, згідно якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.58-ст.63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Відповідно до п.2, п.4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
В п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), видно, що у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст.64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019р. у справі №825/648/17.
У спірних рішеннях митний орган вказав лише номер та дату митних декларацій (№23UA101090013104U2 від 30.10.2024 та №23UA101090013107U0 від 30.10.2024), на основі яких  здійснено коригування митної вартості товару. Між тим можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства, а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості та автоматичною підставою для збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
При вирішенні спору суд керується усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16), за висновками якого митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
У постанові Верховного Суду від 15.10.2024 у справі №520/6058/24 викладена позиція, що резервний метод не вимагає від митного органу доведення подібності (аналогічності) товарів, однак зазначений метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях і це ґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості.
В даному випадку рішення про коригування митної вартості товару не містить пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У вказаному рішенні не зазначено докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч.7 ст.54 МК України).
З урахуванням викладеного  колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що оскаржені рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими, а відповідач не довів правомірності своїх рішень з питань визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.
Слід також зазначити, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 року (справа №805/2713/16-а).
В процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.
Колегія суддів погоджується  також з висновками суду першої інстанції, що декларант надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару за основним (першим) методом. 
Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019р.  у справі №826/2313/16, від 13.06.2019р. у справі №820/6315/15, суд зазначив, що вимоги ч.3, ч.4  ст.53 та ч.2 ст.58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Житомирської митниці діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України. Відповідач в порушення вимог ст.77 КАС України не довів наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару за основним методом. Зазначене, в свою чергу, дає підстави вважати, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товару є протиправним, які слід скасувати.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постановах від 27.06.2019р. у справі № 803/667/17, від 02.04.2019р. у справі № 809/784/19, від 06.03.2019р. у справі № 809/278/17, від 20.02.2018 р. у справі № 809/1884/1. від 09.10.2018 у справі № 826/24835/15, від 24.01.2019р. у справі № 820/636/17, від 21.01.2020р. у справі № 812/2336/14, від 13.02.2020р. у справі № 810/1175/16, від 26.01.2021р. у справі № 826/13892/16).
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі        Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно  п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст. 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Житомирської митниці – залишити без задоволення, а Рішення   Волинського окружного адміністративного суду   від 12 травня 2025 року   у справі № 140/697/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель