УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/10746/25 Головуючий у 1-й інст. Біднина  О. В. 
Категорія 55  Доповідач Коломієць О. С.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Коломієць О.С.
суддів Григорусь Н.Й., Талько О.Б. 
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №295/10746/25 за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 12 серпня 2025 року, постановлену під головуванням судді Біднина О.В. 
встановив:
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати незаконними рішення, дії чи бездіяльність Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради при складанні висновку (листа) від 21.12.2015 року №3729/13, що призвели до порушення його цивільних прав та інтересів. Вказує, що при складенні висновку відповідач незаконно не врахував рішення міської ради від 28.03.2003 №193 про передачу у приватну власність земельної ділянки, інші документи, долучені до клопотання від 27.11.2015 року, здійснив внесення до даного висновку незаконної та такої, що не відповідає дійсності інформації, отже такий висновок є незаконним та містить численні порушення вимог законодавства. 
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12 серпня 2025 рокупозовну заяву повернуто позивачу.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права при розгляді питання про відкриття провадження у справі, що призвело до постановлення незаконної ухвали. Висновки суду не відповідають обставинам подання позовної заяви. Зазначає, що ОСОБА_2 одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 подала до канцелярії суду довіреність, однак лише тільки для реєстрації позовної заяви, а тому її копія не долучалась до позовної заяви. Таким чином судом незаконно застосовано п.1 ч. 4 ст.185 ЦПК України для повернення позовної заяви, яка відповідає всім вимогам ст.175, 177 ЦПК України та підписана особисто позивачем ОСОБА_1 . 
Правом подати відзив на апеляційну скаргу сторона відповідача не скористалась.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Повертаючи позивачу позовну заяву на підставі п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява від імені ОСОБА_1 подана до суду ОСОБА_2 , однак до позову не долучено жодного документу, який би підтверджував повноваження Дмитренко Р.О. представляти інтереси позивача.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначено статтею 175 ЦПК України.
Відповідно до частин першої та другої зазначеної статті у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Згідно норм ч.1 та 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
За наведеними у пункті 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України визначенням, малозначні справи – це справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визначені судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Відповідно до п.1 ч.1. ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
За нормами ч. 2 ст. 62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи (ч. 6 ст. 62 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 подана ОСОБА_2 через канцелярію суду першої інстанції, однак матеріали справи не містять долученої довіреності, на яку вказує у своїх доводах представник скаржника. Тобто, повноваження представника за довіреністю – Дмитренко Р.О. на представництво інтересів ОСОБА_1 , у тому числі на подання позовної заяви у суді першої інстанції, не були підтверджені належним чином.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви у зв`язку із її поданням особою, яка не має процесуальної дієздатності.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 12 серпня 2025 року– без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                 Судді