ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 жовтня 2025 року           справа №200/4111/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії  суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Компанієць І.Д., секретар судового засідання – Кобець К.В., за участю представника позивача – Шматько А.І, представника відповідача – Краснопьорової О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - «Металургійний завод» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року (головуючий суддя І інстанції – Чекменьов Г.А.), складене в повному обсязі 28 липня 2025 року, у справі № 200/4111/24 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - «Металургійний завод» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, -

                                                              ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - «Металургійний завод», в якому просить суд стягнути заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, по Списку № 2 за період березень 2021 – квітень 2024 в сумі 2 585 309,13 грн. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - «Металургійний завод» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах задоволено
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - «Металургійний завод» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2 за період березень 2021 року – квітень 2024 року в сумі 2 585 309 (два мільйони п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч триста дев`ять) грн. 13 коп.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Приватне акціонерне товариство «Донецьксталь» - «Металургійний завод», подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем фактичних витрат, про стягнення яких пред`явлено позов.
При цьому, надані позивачем докази підтверджують факт призначення пенсії, однак не підтверджують, що пенсії саме в заявленому розмірі була сплачена позивачем.
Представник відповідача в судовому засіданні  надала пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд її задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні наполягала на правильності висновків суду першої інстанції, просила суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд». 
Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Приватне акціонерне товариство «Донецьксталь» - «Металургійний завод» (ЄДРПОУ 30939178) зареєстроване у якості юридичної особи та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, є юридичною особою. 
Позивачем на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту другого розділу ХV Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV в частині пенсій призначених відповідно до пункту «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до набрання чинності Законом № 2148 та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за період березень 2021 – квітень 2024 в сумі 2 585 309,13 грн.
Оскільки отримані розрахунки у встановлені законодавством України строки і порядку відповідачем в адміністративному чи в судовому порядку не оскаржені, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд погоджує висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;
за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за  № 64/8663 (далі Інструкція  № 21-1).
Згідно з пунктом 6.1 Інструкції № 21-1, для підприємств та організацій (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
За приписами пункту 6.2 вказаної Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.
Відповідно до п. 6.7 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству  в  місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про  припинення  виплати  пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку  пільгових  пенсій  за  перший  поточний  місяць. 
На виконання вимог вказаної Інструкції позивач надсилав відповідачу до відома розрахунки на оплату витрат.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, відповідні розрахунки за спірний період управлінням направлялися відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення  відправлення та отримані відповідачем своєчасно. 
Нормами Інструкції не передбачено надіслання відповідачу інших документів щодо підтвердження отримання пенсійних виплат особисто пенсіонерами.
Судове рішення про скасування спірних розрахунків не приймалося, відтак вони є чинними та не визнанні такими, що не відповідають положенням діючого законодавства.
Доказів щодо відшкодування суми заборгованості товариством не надано.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, правильно виходив з того, що відповідач, повинен відшкодовувати управлінню Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                           ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - «Металургійний завод» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 200/4111/24 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 200/4111/24 – залишити без змін.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 20 жовтня 2025 року
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 27 жовтня 2025 року.      
           
Судді                                                                                                      А.В. Гайдар 
                                                                                                              І.В. Геращенко
                                                                                                              І.Д.Компанієць