ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2574/25 Справа № 196/904/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Костюков Д. Г. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 жовтня 2025 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Салтисюка Ю.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року, якою:
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -
за участю:
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 ,
адвоката — Салтисюка Ю.В.,
потерпілої — ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),
представника потерпілої — адвоката Мосійчук Ю.А.,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у сумі 850 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень. 
Судом першої інстанції встановлено, що 07 серпня 2025 року о 21.30 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 150 д.з. НОМЕР_1 , в с.Селянівка вул.Шляхова, 51 Дніпровського району Дніпропетровської області не переконалася в тім, що транспортний засіб NISSAN ROUGE д.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався попереду по тій самій смузі подав сигнал про намір повороту ліворуч та здійснила обгін вказаного транспортного засобу, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом NISSAN ROUGE д.з. НОМЕР_2 , чим порушила вимоги п.14.6 "а", п.14.2 "б" ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинила правопорушення, яке передбачено ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Салтисюк Ю.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Разом з апеляційною скаргою апелянт подав клопотання про призначення автотехнічної експертизи. 
Вважає, що висновки суду першої інстанції, про винуватість ОСОБА_1 являються безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам, які безпосередньо були встановлені як на місці події так і під час дослідження доказів, при слуханні справи в суді першої інстанції.
Зокрема, Апелянт вважає, що судом першої інстанції не вірно надано правову оцінку діям водіїв транспортних засобів, які приймали участь в ДТП, та відповідно невірно визначено причинний зв`язок, між вчиненими порушеннями та наслідками у вигляді зіткнення автомобілів.
Вказує, що під час документування обставин ДТП на місці події так і під час слухань справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 наполягала, що ДТП мало місце з причин недотримання правил дорожнього руху саме з боку водія автомобіля «Nissan Rogue» ОСОБА_2 та саме порушення вимог ПДР перебуває у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.
ОСОБА_1 та її захисник в суді першої інстанції неодноразово звертали увагу суду, що об`єктивна слідова інформація, яка зокрема зафіксована фотознімками пошкоджень на обох транспортних засобах, а також визнані учасниками ДТП обставини руху автомобілів, беззаперечно вказують на наявність в діях водія автомобіля «Nissan Rogue» ОСОБА_2 порушень п. 10.1. Правил дорожнього руху України.
При складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції належно не було досліджено обставини ДТП, не надано об`єктивну оцінку виявленим доказам у справі, фактично було проігноровано що ДТП перебувала в причинному зв`язку саме з порушенням правил дорожнього руху України виключно з боку іншого учасника пригоди - водія автомобіля «Nissan Rogue» ОСОБА_2 , тоді як дії ОСОБА_1 не могли стати безпосередньою причиною ДТП.
Аналізуючи локалізацію пошкоджень на транспортних засобах, які були чітко відображені на фотознімках залучених до справи як працівником поліції так і стороною захисту, вбачається, що в момент ДТП, водій автомобіля «Toyota Land Cruiser», вже розпочав маневр обгону, та перебував в активній його стадії, рухаючись по зустрічній смузі дороги та відповідно порівнявся з автомобілем «Nissan Rogue», що підлягав обгону. В свою чергу саме автомобіль «Nissan Rogue», повертаючи наліво допустив зіткнення, з автомобілем «Toyota Land Cruiser», який перебував в положенні обгону.
Підтвердженням вищевказаних обставин являється локалізація механічних ушкоджень автомобіля «Toyota Land Cruiser» та автомобіля «Nissan Rogue», зокрема зафіксована локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів беззаперечно надає можливість визначитися, з приводу того, що в момент зіткнення автомобіль «Toyota Land Cruiser» вже здійснював обгін, перебував в активній його фазі, рухався по зустрічній смузі для руху та порівнявся з автомобілем «Nissan Rogue», що як наслідок вказує що саме зміна напрямку руху автомобіля порівнявшись з автомобілем «Nissan Rogue» призвела до зіткнення.
В контексті вищевикладеного звертає на себе увагу факт відсутності пошкодження на автомобілі «Toyota Land Cruiser» решітки радіатора та локалізацію всіх пошкоджень в передній частині правого крила та відповідно локалізація пошкоджень в лівій передній частині автомобіля «Nissan Rogue».
Враховуючи, що зіткнення транспортних засобів сталося саме на зустрічній смузі для руху, що підтверджують обидва водії, встановлені пошкодження транспортних засобів дають об`єктивну можливість встановити, що зіткнення транспортних засобів відбулося саме в наслідок зміни напрямку руху автомобіля «Nissan Rogue» у вигляді повороту ліворуч, в момент, коли автомобіль «Toyota Land Cruiser» фактично порівнявся та рухався по ліву сторону на зустрічній смузі для руху.
Крім того, сторона захисту в суді першої інстанції звертала увагу суду на габарити транспортних засобів, що приймали участь в ДТП, відомості про які являються загальнодоступними, зокрема довжину автомобіля «Toyota Land Cruiser», яка становить 5 п`ять метрі та довжину автомобіля «Nissan Rogue» яка становить 4,68 метри.
Загальні габарити автомобіля «Toyota Land Cruiser» та довжина транспортних засобів являються додатковим підтвердженням того факту, що в момент здійснення маневру повороту ліворуч, водій автомобіля «Nissan Rogue» повинна була бачити розпочатий маневр обгону та перебування іншого транспортного засобу на зустрічній смузі для руху, так як для здійснення вказаного маневру, враховуючи габарити автомобілів, водій «Toyota Land Cruiser» повинна була завчасно виїжджати на зустрічну смугу для руху.
Таким чином, на переконання сторони захисту, докази, досліджені в суді першої інстанції вказували, що саме водій автомобіля «Nissan Rogue», в порушення п. 10.1. Правил дорожнього руху України, не переконалася в безпечності свого маневру, проявила неуважність та здійснила маневр повороту ліворуч, не звернувши уваги на той факт, що автомобіль «Toyota Land Cruiser» вже рухається по зустрічній смугу та більш того, вже перебував на завершальній стадії маневру обгону, тим самим допустила зіткнення транспортних засобів.
Також захисник вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення автотехнічної експертизи. 

В суді апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Салтисюк Ю.В. підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.
Потерпіла ОСОБА_2 та її представник — адвокат Мосійчук Ю.А. заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, наявні в матеріалах провадження, зокрема на протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1№ 415847 від 07.08.2025; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.08.2025 року; фотознімки з місця події; письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 415847 від 07.08.2025 , складеного стосовно ОСОБА_1 , 07 серпня 2025 року о 21.30 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 150 д.з. НОМЕР_1 , в с.Селянівка вул.Шляхова, 51 Дніпровського району Дніпропетровської області не переконалася в тім, що транспортний засіб NISSAN ROUGE д.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався попереду по тій самій смузі подав сигнал про намір повороту ліворуч та здійснила обгін вказаного транспортного засобу, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом NISSAN ROUGE д.з. НОМЕР_2 , чим порушила вимоги п.14.6 "а", п.14.2 "б" ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинила правопорушення, яке передбачено ст.124 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №415847 від 07.08.2025 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою, в присутності ОСОБА_1 , якій роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить підпис останньої у відповідній графі протоколу. При цьому, ОСОБА_1 була ознайомлена зі змістом протоколу, зауважень чи заперечень при його складенні не висловлювала та отримала копію протоколу, що підтверджується її особистим підписом у протоколі.? ?
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №415847 від 07.08.2025 року у водія ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось.
У схемі місця ДТП від 07.08.2025 року відображено місце розташування автомобілів TOYOTA LAND CRUISER 150 д.з. НОМЕР_1 , NISSAN ROUGE д.з. НОМЕР_2 , після ДТП, місце їх зіткнення, напрямок руху.
Зазначено, що ДТП сталася при штучному освітленні, зовнішнє освітлення проїжджої частини в темний час доби відсутнє, покриття проїзної частини сухе, є наявність дорожніх знаків пріоритету на головній дорозі. 
Також у схемі місця ДТП відображено пошкодження транспортних засобів, які вони отримали в результаті ДТП. В графі «Вид пригоди» вказано «зіткнення».
Кількість учасників ДТП — 2; транспортних засобів— 2. Водії транспортних засобів знаходяться на місці пригоди. Огляд на стан сп`яніння водіїв не проводився.
Схема місця ДТП підписана працівником поліції, який її складав, а також учасниками події — водіями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
За поясненнями водія ОСОБА_1 , яка зазначила, що 07.08.2025 близько 21.30 год. вона рухалася по трасі на автомобілі TOYOTA LAND CRUISER д.з. НОМЕР_1 з м. Києва до м.Дніпро зі швидкістю приблизно 60-70 км/год., що є дозволеним за межами населеного пункту по трасі. Попереду рухався автомобіль NISSAN ROUGE. Десь за 100-300 м до вказаного автомобіля вона увімкнула сигнал повороту наліво та почала його обгін, виїхала на зустрічну смугу по якій і рухалася. Коли автомобілі майже порівнялися, автомобіль NISSAN ROUGE різко почав здійснювати поворот наліво, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів та обидва автомобілі в такому ж стані плавно з`їхали на ліву обочину. Зіткнення відбулося передньою пасажирською частиною її автомобіля з передньою водійською частиною автомобіля NISSAN ROUGE. Обгін вона розпочала, коли закінчилася суцільна лінія розмітки.
Водій ОСОБА_2  пояснила суду, що 07.08.2025 ввечері вона їхала на автомобілі NISSAN ROUGE до своїх родичів з м.Київ в с.Селянівка по навігатору. Вона рухалася зі швидкістю десь 60 км/год та навігатор повідомив, що їй потрібно через 300 м повертати ліворуч на вул.Шляхову. Десь за 100 м до повороту вона почала пригальмовувати, а перед поворотом зупинилася на декілька секунд. До повороту була суцільна лінія розмітки, а перед поворотом був розрив. Вона подивилася, що попереду та позаду ніяких перешкод не було і почала здійснювати поворот ліворуч. У дзеркало заднього виду вона бачила позаду неї фари автомобілів, але не на зустрічній смузі руху, куди вона збиралася повертати. Вона почала повертати зі швидкістю десь 5-10 км/год та в цей момент сталося зіткнення її автомобіля з автомобілем TOYOTA LAND CRUISER. Зіткнення відбулося на перехресті на зустрічній смузі руху під час повороту.  
Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 14.2 "б" Правил дорожнього руху України, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
Згідно з п.14.6 "а" Правил дорожнього руху України обгін заборонено на перехресті.
Апеляційний суд, дослідивши зміст наявних у матеріалах справи доказів, дійшов до висновку про правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин. Наявні в матеріалах провадження докази є належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та матеріали справи свідчать про те, що саме внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п.14.6 «а» та п. 14.2 «б» ПДР виникла дана дорожньо-транспортна пригода, оскільки остання керуючи автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 150 д.з. НОМЕР_1 , в с.Селянівка вул.Шляхова, 51 Дніпровського району Дніпропетровської області не переконалася в тім, що транспортний засіб NISSAN ROUGE д.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався попереду по тій самій смузі подав сигнал про намір повороту ліворуч та здійснила обгін вказаного транспортного засобу, та вчинила зіткнення з вказаним автомобілем. 
Суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Твердження захисника про невинуватість ОСОБА_1 спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема пояснення потерпілої ОСОБА_2 та самої ОСОБА_1 , з яких вбачається, що остання розпочала обгін безпосередньо на перехресті, при цьому покажчик повороту ліворуч на транспортному засобі, який вона обганяла, був вже увімкнутий.
Також суд зауважує, що за наявності дорожнього знака 1.22, водій автомобіля ОСОБА_1 не повинна була здійснювати маневр обгону на перехресті, а з огляду на положення п.1.4 ПДР водій ОСОБА_2 мала розраховувати на додержання цього застереження.
Суд відноситься критично до пояснень ОСОБА_1 в частині того, що дорожній знак “Перехрещення з другорядною дорогою” був закритий від оглядовості, оскільки зазначене спростовано дослідженою в судовому засіданні схемою місця ДТП, яка підписана учасниками без зауважень, а будь-яких доказів іншого суду не надано.
Більш того, пояснення ОСОБА_1 , що вона почала обгін після закінчення суцільної лінії розмітки свідчать про те, що маневр обгону розпочався нею в безпосередній близькості до іншого автомобіля, який виконував маневр повороту ліворуч, та свідчить про неможливість іншого водія передбачити таку протиправну поведінку ОСОБА_1 , а також спростовують твердження захисника про тривалий рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 до моменту зіткнення по зустрічній смузі руху.
Суд зауважує, що наведені стороною захисту доводи не звільняли водія ОСОБА_1 від виконання вимог п.п. 14.6 "а", 14.2 "б" ПДР України та невиконання нею даних обов`язків знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах встановлених постановою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року, чим вона порушила п.п14.6 «а», п. 14.2 «б» ПДР, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн., у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року, є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу захисника Салтисюка Юрія Валерійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення. 
Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення, - залишити без змін. 
       Постанова набирає законної сили негайно, і оскарженню не підлягає.

       Суддя:                                                                О.Ю. Іванченко