ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2054/25                Головуючий суддя І інстанції Макаров В. О.
Провадження № 33/818/1230/25        Суддя доповідач Шабельніков С.К.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       15 серпня 2025 року                                                м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Гаращака В.В., потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також представника потерпілих – адвоката Бабаскіна К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гаращака В.В. на постанову судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 16 червня 2025 року стосовно ОСОБА_3 за ст.ст.122-4, 124 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,
- визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та на нього, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.
       Також з ОСОБА_3 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
       Постановою встановлено, що 20 березня 2025 року о 23:20 год. за адресою: м. Харків, вул. Академіка Богомольця, 13, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «JAC T6», без державної реєстрації, не дотримався безпечного інтервалу та дистанції, допустив наїзд на припарковані автомобілі «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , та «Мітсубіши», д.н.з. НОМЕР_2 . при ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим завдано матеріальні збитки.
       Крім цього, 21 березня 2025 року о 06:57 год. за адресою: м. Харків, вул. Академіка богомольці, 13, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «JAC T6», без державної реєстрації, рухався заднім ходом, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Мітсубіши», д.н.з. НОМЕР_3 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим завдано матеріальні збитки.
       Після скоєння ДТП водій ОСОБА_3 з невідомих на те причин зник з місця пригоди.
       
В своїй апеляційній скарзі захисник Гаращак В.В. просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, посилаючись на те, що ОСОБА_3 автомобілем не керував та не вчиняв дій, які зафіксовані в протоколах. Вказував на відсутність доказів винуватості ОСОБА_3 , оскільки останній повідомляв працівників поліції, що автомобілем керувала інша особа на ім`я ОСОБА_4 . Також посилався на незаконні дії працівників поліції під час виявлення та фіксації адміністративних правопорушень. Ставив під сумнів пояснення свідка ОСОБА_5 .

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник Гаращак В.В. повідомив, що ОСОБА_3 дійсно повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, однак оскільки він є військовослужбовцем, не має можливості прийняти участь в судовому засіданні. Також, захисник повідомив, що позиція захисту між ними узгоджена та просив розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_3 .
Поряд з цим, в судове засідання в суд апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник потерпілих – адвокат Бабаскін К.С. повідомила, що потерпілий ОСОБА_6 узгодив свою позицію з ним та просив розглянути апеляційну скаргу без участі цього потерпілого.
Захисник Гаращак В.В. не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі потерпілого ОСОБА_6 .
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та представник потерпілих – адвокат Бабаскін К.С. не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги буз участі ОСОБА_3 .
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_3 за обов`язковою участю його захисника, а також без участі потерпілого ОСОБА_6 за обов`язковою участю його представника.

       Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника Гаращака В.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а також пояснення потерпілих та їх представника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги та вважали оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_3 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п.п. 10.9, 2.10 «а», 13.1.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. 
Зокрема, визнаючи ОСОБА_3 винним, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості: протоколів про адміністративні правопорушення; схеми місця ДТП; пояснень потерпілих та свідків ДТП; рапорту працівника поліції; відеозапису.
       Відповідно до відомостей, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 277221 від 21.03.2025 (арк. 1), ОСОБА_3 керував автомобілем та не дотримався безпечного інтервалу та дистанції допустив наїзд на припаркований автомобіль «Рено» та «Мітсубіши», що призвело до механічних пошкоджень авто та матеріальних збитків.
       Відповідно до відомостей, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 103632 від 21.03.2025 (арк. 1), ОСОБА_3 керуючи автомобілем, рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Мітсубіши». При ДТП автомобілям були завдані механічні пошкодження з матеріальними збитками.
       Поряд з цим, відповідно до відомостей, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 103633 від 21.03.2025 року, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем став причетним до ДТП та з невідомих причин залишив місце події.
        ОСОБА_9 був обізнаний про те, що стосовно нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення серії АБА № 103632 від 21.03.2025 та серії АБА № 103633 від 21.03.2025, про що свідчать його особисті підписи у цих протоколах. 
       Такі відомості вочевидь свідчать про те, що ОСОБА_3 був обізнаний про те, що стосовно нього працівниками поліції 21.03.2025 року було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
       Належить взяти до уваги те, що протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_3 складені уповноваженими державою особами і дії посадових осіб що їх складали, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_3 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для ініціювання проведення службової перевірки, не зверталися з позовом до суду в порядку КАС України на дії працівників поліції, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому чинним КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.
Тобто ОСОБА_3 , скориставшись своїм правом на захист, уклав угоду з захисником, однак не скористався своїм процесуальним правом на оскарження дій працівників поліції під час складення ними протоколів про адміністративні правопорушення стосовно нього.
       Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_3 та його захисника, а також відсутність відповідних висновків інших компетентних органів щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними протоколів про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в цих протоколах відповідають дійсності, а тому можуть слугувати доказами у справі.
       Поряд з цим, відповідно до відомостей цих протоколів вбачається, що ОСОБА_3 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституцією України, а також ст. 268 КУпАП, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_3 у цих протоколах у відповідних графах.
       Крім того, відповідно до відомостей пояснень свідка ОСОБА_7 (арк. 6), 20.03.2025 року близько 18:30 год. він залишив свій автомобіль Мітсубіши, д.н.з. НОМЕР_3 біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Ак. Богомольця, 13. 21.03.2025 року близько 07:00 год. він підійшов до автомобіля та виявив пошкодження задньої його частини. До органів поліції звернувся з метою фіксації події.
       В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підтримав ці пояснення та зазначив, що на парковці біля його дому особисто бачив, як паркувався автомобіль «JAC T6». Також повідомив, що біля його автомобіля він помітив уламки від розбитого ліхтаря автомобіля «JAC T6».
       Відповідно до відомостей письмових пояснень свідка ОСОБА_6 (арк.6) вбачається, що 20.03.2025 року о 19:30 год. залишив автомобіль марки «Рено» на парковці біля будинку № 13 по вул. Ак. Богомольця та пішов до дому, залишивши автомобіль на парковці. О 23:40 год. зателефонував сусід і повідомив про скоєне ДТП за участю його автомобіля.
       В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 повідомив, що регулярно паркує свій автомобіль на парковці біля дому № 13 по вул. Академіка Богомольця. 20.03.2025 року припаркував свій автомобіль біля автомобіля «Рено». Автомобіль «JAC T6» раніше на цьому паркувальному майданчику не бачив.
       Відповідно до відомостей письмових пояснень свідка ОСОБА_5 (арк, 4) вбачається, що 20.03.2025 року близько 21:00 год. перебував вдома та з вікна побачив, як водій автомобіля «JAC» рухаючись заднім ходом допустив наїзд на припаркований автомобіль «Мітсубіши», д.н.з. НОМЕР_3 та поїхав у невідомому напрямку. Через деякий час, близько 23:30 год. водій авто повернувся на стоянку біля нашого дому, гучно увімкнув музику, довго стояв, а потім розпочавши рух на своєму авто допустив зіткнення з двома іншими припаркованими автомобілями «Рено» та «Мітсубіши». Перебував у п`яному стані. Поліцейським вказав на водія.
       В матеріалах справи містяться відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (арк. 8).
       З відомостей цих відеозаписів вбачається, що на паркувальному майданчику біля будинку № 13 по вул. Академіка богомольця у м. Харкові працівниками поліції ОСОБА_5 повідомляв обставини здійснених ДТП. А саме вказував, що він особисто бачив, що за кермом автомобіля «JAC T6» перебував саме ОСОБА_3 , який заднім ходом допустив наїзд на припаркований біля будинку автомобіль Мітсубіши, а після цього заїхав на паркувальний майданчик та допустив зіткнення з автомобілем Рено та Мітсубіші.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості пояснень свідка ОСОБА_5 відповідають дійсності та заслуговують на увагу, оскільки останній працівникам поліції зазначив послідовність дій ОСОБА_3 , як водія, які узгоджуються з поясненнями інших свідків, часом вчинення дорожньо-транспортних пригод, а також з механізмом скоєння ДТП та відомостями схеми місця ДТП. Належить врахувати, що свідок ОСОБА_5 не мав до ОСОБА_3 особистого упередженого ставлення, оскільки він про це не повідомляв працівникам поліції, а сторона захисту не надала суду апеляційної інстанції будь-яких відомостей на спростування цього.
       Крім того, відповідно до відомостей схеми місця ДТП (арк. 3) вбачається, що автомобіль «JAC T6» дійсно має пошкодження задньої частини, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що пояснення свідка ОСОБА_5 узгоджуються з цими відомостями та заслуговують на увагу.
       Належить врахувати, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 277221 від 21.03.2025 року свідком зазначений саме ОСОБА_5 , а дії працівників поліції щодо складення протоколу не оскаржувались, а тому у суд апеляційної інстанції не виникає сумнівів у об`єктивності відомостей, які зазначав свідок працівникам поліції, а тому такі твердження апелянта є необґрунтованими.
       Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 вказував на іншу особу, на ім`я ОСОБА_4 , який, нібито, керував його автомобілем. 
       Однак, ані ОСОБА_3 на місці пригоди, ані захисник в судових засіданнях в суді першої та апеляційної інстанцій, не надали будь-яких фактичних відомостей на підтвердження того, що автомобілем керувала саме інша особа на ім`я ОСОБА_4 .
       Враховуючи відомості пояснень свідків, зокрема свідка ОСОБА_5 , а також відсутність будь-яких фактичних відомостей того, що автомобілем керувала інша особа на ім`я ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції розцінює такі твердження сторони захисту як обраний спосіб захисту для уникнення ОСОБА_3 відповідальності.
       Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. 
Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до положень п. 2.10А ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до вимог п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Поряд з цим, відповідно до вимог п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Отже, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_3 свідомо ігнорував ПДР України, оскільки не пересвідчився у безпечності маневру, який він виконував, а також оскільки покинув місце ДТП, що вочевидь свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.
 
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
       Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_10 п.п. 2.10А, 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП до відповідальності, а тому посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними. 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Гаращака В.В. залишити без задоволення.
       Постанову судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 16 червня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП залишити без змін.
              Суддя                                                 С.К. Шабельніков