Номер провадження: 22-ц/813/1346/25 
Справа № 522/8237/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Драгомерецького М.М.,
суддів колегії: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,
при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: представника ОСОБА_1 – адвоката Жердецької Л.В.
та представника ПрАТ «СК «Уніка» – Бортник Л.В.,

переглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Жердецька Лариса Василівна, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (- далі ПрАТ «СК «Уніка») про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування, в якому просила визнати неправомірною відмову у виплаті страхового відшкодування та стягнути із відповідача на її користь страхове відшкодування у розмірі 500 000 грн, інфляційні втрати у розмірі 13 600 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 1697 грн.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що за договором добровільного страхування майна №016405/2101/0000003 від 26.07.2018, були застраховані її майнові інтереси, пов`язані з володінням, користування та розпорядженням застрахованим майном, та понесенням додаткових витрат при настанні страхового випадку, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Позивачка зазначає, що 15 вересня 2019 року стався страховий випадок, передбачений п. 12.1.2 страхового договору, а саме просідання ґрунту, внаслідок якого її майно зазнало численних пошкоджень. Проте, листом від 05.06.2019 №3444 ПрАТ «СК «УНІКА» повідомило позивачку про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки нібито позивачем заявлено про пошкодження застрахованого майна внаслідок землетрусу, якого не було за даними Інституту геофізики ім. Суботтіна НАН України. Після неодноразових звернень позивачки з приводу перегляду їх відмови у виплаті страхового відшкодування, в листах від 12.06.2019, 08.07.2019, 23.07.2019 та 05.08.2019 відповідачем було зазначено про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування. Не погоджуючись із цим, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
В відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що правовідносини, що склались між сторонами є договірними за своєю природою та регулюються нормами спеціального закону - Закону України «Про страхування», Цивільним кодексом України та умовами договору добровільного страхування «ДІМ і все, що в НІМ» №016405/2102/0000003 від 26.07.2018. Так, 16 травня 2019 року страхувальник звернувся до страховика із повідомленням про настання події, що може бути визнана страховим випадком, а саме: пошкодження внаслідок землетрусу житлової квартири АДРЕСА_2 , внаслідок чого було завдано збитків застрахованому майну, належному позивачці. Згідно акту огляду майна від 16.05.2019, складеного представником страховика та підписаного позивачкою без застережень, виявлено численні тріщини стін та стель, перекіс підлоги та вікон застрахованої квартири. Страховиком було відправлено запит до компетентного органу, а саме інституту геофізики ім. С.І.Субботіна НАН України. 29.05.2019 страховиком було отримано лист-відповідь інституту геофізики ім. С.І.Субботіна НАН України, відповідно до якого на території м. Одеса в період 14-15 травня 2019 року місцеві тектонічні землетруси та землетруси із зони Вранча (Румунія), які могли привести до руйнувань в будинку АДРЕСА_3 , не відбувалися. Отже, на думку відповідача заявлений випадок пошкодження застрахованої квартири не входить в перелік страхових випадків (ризиків) по договору, не є наслідком будь-якого із зазначених вище випадків (ризиків) і не підпадає під страхове покриття, а, отже, не створює обов`язку для страховика здійснити виплату страхового відшкодування. А тому відсутні правові підстави для визнання заявленого позивачкою випадку страховим та виплати страхового відшкодування за поданою заявою, про що було повідомлено позивачку листом від 05.06.2019. У подальшому позивачкою було подано заяву про перегляд прийнятого рішення від 12.06.2019, в якій вона просила рішення переглянути, вказувала на інші обставини виникнення тріщин, які нібито сталися від просідання ґрунту, посилалася на акт обстеження від 15.05.2019, складеного КП ЖКС «Портофранковський», відповідно до якого вбачається, що поряд з будинком АДРЕСА_4 здійснюються роботи з будівництва житлового комплексу. Водночас позивачка жодним чином не обґрунтувала свої позовні вимоги, заявлені в розмірі страхової суми 500 000 грн та не надала доказів на обґрунтування розміру завданих їй збитків на суму 500 000 грн, хоча відповідно до умов договору страхова виплата обмежується страховою сумою, але не дорівнює їй та розраховується відповідно до умов договору.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2024 року в задоволені позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Уніка» про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування – відмовлено.
Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Жердецька Л.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 – адвоката Жердецьку Л.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, та представника ПрАТ «СК «Уніка» – Бортник Л.В., яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Страхування – це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Згідно частин 1, 3 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування – це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Положеннями статті 982 ЦК України визначено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок – це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Про те, яка саме подія визнається страховим випадком, детально зазначається у договорі страхування.
Обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.
Судом першої інстанції встановлено, що 26 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «УНІКА» було укладено договір добровільного страхування майна «Дім і все, що в нім» №016405/2102/0000003, за програмою «Ексклюзив».
Згідно п. 4 договору предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим майном, та понесенням додаткових витрат при настанні страхового випадку; відшкодуванням страхувальником, в т.ч. його родичами/або особами, які з ним проживають та ведуть спільне господарство, відповідного чинного законодавства України шкоди життю, здоров`ю та/або майну третіх осіб, заподіяної ним/ними під час користування застрахованим майном та/або проживання у застрахованій (ому) квартирі/житловому будинку, що зазначено нижче, а саме квартири номер АДРЕСА_5 . Право власності на вказану кватиру зареєстровано за ОСОБА_1 у 764/1000 частині та за ОСОБА_2 у 236/1000 частині.
Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №131642014 від 20.07.2018.
12.1.1. За програмою "СТАНДАРТ":
- вогневі ризики: пожежа, в т.ч. підпал, вибух, удар блискавки;
- падіння на Застраховане майно пілотованих літальних апаратів, їх частин та вантажу;
-стихійні лиха: злива, шторм, ураган, буря, смерч, шквал, град, обвал скельної породи, каменепад;
- додаткові витрати, пов`язані з гасінням пожежіта прибиранням території.
12.1.2. За програмою "КОМФОРТ":
- страхові ризики, передбачені програмою "Стандарт" а також:
- катастрофи: землетрус, повінь, паводок, водопілля, селевий потік, обвал, зсув, просідання ґрунту, падіння на Застраховане майно метеоритів;
- крадіжка зі зломом, грабіж, розбій;
- вандалізм внаслідок крадіжки зі зломом, грабежу, розбою;
- виливання води із комунальних систем;
- проникнення води чи інших рідин із сусідніх приміщень;
- бій скла;
- наїзд на Застраховане майно транспортних засобів.
Згідно пункту 12.1.3 договору майно застраховане за програмою «Ексклюзив», яка включає в себе:" ЕКСКЛЮЗИВ":
- страхові ризики, передбачені програмою "Комфорт" а також:
- виливання води із акваріумів, водних матраців;
- додаткові витрати на оренду житла та переїзд внаслідок настання страхового випадку;
- витрати на відновлення документів.
Перелік страхових ризиків у договорі є вичерпним та додатковому тлумаченню не підлягає.
У відповідності до п. 14 Договору строк його дії становить з 27.07.2018 до 26.07.2019.
Відповідно до Умов Договору добровільного страхування «ДІМ і все, що в НІМ» судом встановлено наступне. 1.1. У відповідності з цими Умовами Договору добровільного страхування «ДІМ і все, що в НІМ» Страховик здійснює страхування майна, що зазначене в Договорі як «Застраховане майно» та страхування відповідальності Страхувальника, а також його родичів та/або осіб, які з ним проживають та ведуть спільне господарство (надалі за текстом - особи. відповідальність яких застрахована за Договором) за шкоду життю, здоров`ю та/або майну третіх осіб, заподіяну ним/ними під час користування Застрахованим майном та/або проживання у застрахованій (ому) квартирі / житловому будинку. Відповідальність страхувальника страхується лише за умови страхування майна за місцем страхування, зазначеним в п. 5 договору.
1.2. Ці умови с невід`ємною частиною договору добровільного страхування «ДІМ і все, що в НІМ».
1.3. страховик і страхувальник іменуються надалі в даних умовах разом як «сторони» та кожен окремо як «Сторона».
1.4. 3a цим Договором Страхувальник зобов`язується за обумовлену плату (страховий платіж) при настанні зазначених у Договорі подій (страхових випадків) в рамках обраної Програми страхування виплатити Страхувальнику (Вигодонабувачу) або потерпілій третій особі страхове відшкодування в межах страхової суми, (ліміту/субліміту відповідальності) зазначеної (зазначеного) у Договорі.
Згідно розділу 4 страховими випадками за даним Договором є факт понесення збитків внаслідок пошкодження, знищення чи втрат Застрахованого майна внаслідок подій, які зазначено нижче відповідно до обраної Програми:
«…4.1.2.1. Умов договору, землетрус - підземні поштовхи та коливання земної поверхні більшої або меншої сили, що виникають внаслідок раптових зсувів і розривів в земній корі та верхній частині мантії Землі, які передаються на значні відстані у вигляді пружних коливань;
4.1.2.5. Зсув - повільний спадний рух значної кількості ґрунту (гірських порід, піску, та т.ін.) вниз по схилу, обумовлений силою тяжіння;
4.1.2.6. Просідання ґрунту - низхідне переміщення ґрунтових мас, що призводить до їх ущільнення, обумовлене дією підземних вод або тектонічними процесами…».
За змістом пункту 7.1.5 Умов договору страховиком в будь-якому випадку не відшкодовуються збитки страхувальника (в тому числі, внаслідок настання відповідальності перед третіми особами), що настали внаслідок дефектів або недоліків, що існували до початку строку дії договору, і про які повинно було бути відомо недоліки страховик.
Відповідно до пункту 7.1.8 Умов договору страховиком в будь-якому випадку не відшкодовуються збитки страхувальника (в тому числі, внаслідок настання відповідальності перед третіми особами), що настали внаслідок: події, що сталась до початку або після закінчення строку дії договору і/або поза місцем його дії.
За змістом пункту 7.2.7 умов договору страховиком в будь-якому випадку не відшкодовуються збитки, завдані на етапі зведення або реконструкції будівель, споруд, якщо між збитками і такими роботами існує причинно-наслідковий зв`язок.
Відповідно до п. 9.3.2. умов договору страховик має право самостійно з`ясовувати причини та обставини настання випадку, що має ознаки страхового, та за необхідністю направляти запити в компетентні органи про надання інформації, що підтверджує факт та причини настання страхового випадку.
Згідно акту обстеження комунального підприємства ЖКС «Порто Франківський» квартири АДРЕСА_6 та будинку №1 від 15.05.2019 вбачається, що у парадній будинку на першому поверсі спостерігається просідання стін будинку, видно тріщину на вході в парадну з правої сторони від сходів порушена цілісність плитного покриття підлоги навпроти сходів біля входу. В квартирі балконі двері перекошені, в житловій кімнаті деформована паркет на підлозі, відслоювання плінтусу, порушена цілісність димоходу, деформовані шпалери на стінах та дерев`яні балконі двері в кімнатах. Порушення цілісність мармурового покриття та видно деформацію швів та частина перекриття зміщена (~2 см.) вниз.
Відповідно до акту огляду майна, проведеного представником ПрАТ «СК «УНІКА» 16.05.2019 виявлено численні тріщини стін та стель, перекіс підлоги та вікон застрахованої квартири.
Згідно Акту обстеження комунального підприємства ЖКС «Порто-Франківський» будинку АДРЕСА_3 від 16.07.2019 вбачається, що при візуальному огляді виявлено: На фасаді будівлі існують ділянки карниза в незадовільному технічному стані, спостерігаються численні тріщини фасадного декору віконних прорізів. При огляді парадній будинку, де розташовані квартири АДРЕСА_7 видно тріщини на підлозі при вході і похилі тріщини на торцевій частині біля вхідних сходинок, а також спостерігається зсув мармурової плитки біля стіни квартири АДРЕСА_8 до 5 см. При огляді гвинтовий металевих сходів, що ведуть на мансардний поверх, спостерігається нахил її вліво по руху наверх, а також майданчик сходи відійшла від входу в квартиру на другому поверсі на 3-4 см і на мансарді на 4-5 см. При огляді мансардного поверху виявлено факт обвалення дерев`яної конструкції світлового ліхтаря, на загальному коридорі в наявносте характерна тріщина. Згідно заяви ініціативної групи мешканців будинку АДРЕСА_3 дані деформації посилилися під будівлею в зв`язку з наявністю ґрунтових вод та зміщенням ґрунту. 
16 травня 2019 року страхувальник ОСОБА_1 звернулася до страховика із повідомленням про настання події, що може бути визнана страховим випадком, а саме: пошкодження внаслідок землетрусу житлової квартири АДРЕСА_2 , внаслідок чого було завдано збитків застрахованому майну, належному позивачці. 
Страховиком було відправлено запит до компетентного органу, а саме Інституту геофізики ім. С.І.Субботіна НАН України.
29 травня 2019 року страховиком було отримано лист-відповідь Інституту геофізики ім. С.І.Субботіна НАН України, відповідно до якого на території м. Одеса в період 14-15 травня 2019 року місцеві тектонічні землетруси та землетруси із зони Вранча (Румунія), які могли привести до руйнувань в будинку АДРЕСА_3 , не відбувалися.
Відповідно до листа-відповіді ПрАТ «СК «УНІКА» від 05.06.2019 №3444 на заяву про виплату страхового відшкодування від 16.05.2019 заявлений ОСОБА_1 випадок пошкодження застрахованої квартири не входить в перелік страхових випадків (ризиків) по договору, не є наслідком будь-якого із зазначених вище випадків (ризиків) і не підпадає під страхове покриття, а, отже, не створює обов`язку для страховика здійснити виплату страхового відшкодування. У зв`язку з вищенаведеним, страховик, на жаль, не має правових підстав для визнання заявленого ОСОБА_1 випадку страховим та виплати страхового відшкодування за поданою нею заявою. 
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 12 червня 2019 року звернулась із заявою про перегляд прийнятого рішення від 12.06.2019, де просила рішення переглянути, вказувала на інші обставини виникнення тріщин, а саме пошкодження квартири можливо скалися внаслідок не тільки землетрусу, а й сталися від зсуву та просідання ґрунту, посилалася на акт обстеження від 15.05.2019, складеного КП ЖКС «Портофранківський», відповідно до якого вбачається, що поряд з будинком АДРЕСА_4 здійснюються роботи з будівництва житлового комплексу. 
Відповідно до листа-відповіді ПрАТ «СК «УНІКА» від 08.07.2019 №4086 на заяву від 12.06.2019 зазначено, що відповідно до акту обстеження від 15.05.2019, складеного КП ЖКС «Портофранківський» вбачається, що поряд з будинком АДРЕСА_4 здійснюються роботи з будівництва житлового комплексу, а тому не має правових підстав для визнання заявленого ОСОБА_1 випадку страховим та виплати страхового відшкодування за поданою нею заявою, оскільки не відшкодовуються збитками і такими роботам, тому що між ними існує причинно-наслідковий зв`язок.
23 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про перегляд прийнятого рішення від 12.06.2019, де просила рішення переглянути, вказувала, що ніякі роботи з будівництва та реконструкції в будинку не проводились, страхувальник ніяким чином не був обізнаний про плани забудови кварталі. Посилається на п. 12.1.3, що в програму «Ексклюзив» входять всі страхові ризи передбачені п. 12.1.2., а саме: подія-просідання ґрунту. 
Відповідно до листа-відповіді ПрАТ «СК «УНІКА» від 05.08.2019 №7257 на заяву від 23.07.2019 зазначено, що відповідно до акту обстеження від 15.05.2019, складеного КП ЖКС «Портофранківський» вбачається, що поряд з будинком АДРЕСА_4 здійснюються роботи з будівництва житлового комплексу, а тому не має правових підстав для визнання заявленого ОСОБА_1 випадку страховим та виплати страхового відшкодування за поданою нею заявою, оскільки не відшкодовуються збитками і такими роботам, тому що між ними існує причинно-наслідковий зв`язок. 
Згідно висновку Академії будови України Центр НТТМ по Архітектури та будівництва про технічний стан житлових квартир АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , замовник КП «Будова» на момент початку будівництва житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_15 , складеного 04.10.2019, технічний стан приміщень квартир АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_4 , відносно зафіксованого раніше, загалом, змінився не значно, наявні раніше пошкодження у будівельних конструкціях та оздоблювальних шарах збереглись у технічному стані, встановленому на час виконання обстежень, що наведені у Висновках [3, 4]. Виконане превентивне підсилення конструкцій дозволило виключити негативний вплив будівництва на експлуатаційну придатність будівлі.
4.1.2 У процесі додаткових обстежень зафіксовано розкриття раніше наявних і прояв в окремих місцях додаткових тріщин в оздоблювальних шарах стін і стелі. Найімовірнішою причиною прояву вищевказаних тріщин є розвиток додаткових осідань фундаментів, що спричинені замочуванням ґрунтів основи внаслідок протікання водоносних комунікацій, розташованих у підвалі. Також негативний вплив могла викликати зміна напружено-деформованого стану в конструкціях через розвантаження основи під час розбирання старої будівлі на АДРЕСА_15 , яка розташовувалася в безпосередній близькості до об`єкту, що зберігається, перерозподіл зусиль після посилення обстежуваного об`єкта, температурно-вологісні впливи на дерев`яні конструкції будівлі (т. 1 а.с. 203-220).
Крім того, з наданих КП «ЖКС «Порто-Франківський» копій актів від 27.04.2020, 17.08.2021, 07.09.2021 судом встановлено, що були проведені роботи з заміни тр-ду ХВ з дод. коп. у арц. при замірі та бетонуванні розкопок (т. 2 а.с. 33-35).
За змістом пункту 12.1. договору, в частині страхування майна страховим випадком є факт понесення збитків внаслідок пошкодження, знищення чи втрати Застрахованого майна в результаті подій (страхових ризиків) в рамках наведених програм страхування.
Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи №50/23 від 02.10.2023 судовий експерт Рапач К.В. прийшов до наступних висновків: «Визначити у якому технічному стані знаходився об`єкт - квартира АДРЕСА_1 , на момент настання події 15.09.2019 не надається можливим.
Визначити коли начало відбуватися пошкодження застрахованої квартири АДРЕСА_1 , чи були ці пошкодження раптовими чи поступовими не надається можливим.
В результаті проведеного дослідження встановлено, що в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 є поздовжні і поперечні деформації у вигляді тріщин, просідання підлоги та ін.:
- житлова пл. 17,1 кв.м - розриви шпалер, тріщини в перемичці над вікном, тріщини на падузі, тріщини в підвіконній кладці, просідання підлоги;
- житлова пл. 18,9 кв.м - розриви шпалер, тріщини в перемичці над вікном, тріщини на падузі, тріщини в підвіконній кладці, просідання підлоги;
- житлова пл. 23,4 кв.м - розриви шпалер, тріщини в перемичці над вікном, тріщини на падузі, тріщини в підвіконній кладці, просідання підлоги;
- житлова пл. 20,2 кв.м - розриви шпалер, тріщини в перемичці над вікном, тріщини на падузі, тріщини в підвіконній кладці, просідання підлоги;
-кухня пл. 10,0 кв.м - деформація керамічної плитки, тріщини;
-коридор пл. 9,4 кв.м - сліди залиття на стелі.
Згідно проведеного дослідження встановлено, що причиною деформацій в квартирі АДРЕСА_1 є просідання основи (ґрунту) та фундаментів під житловим будинком.
Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких є необхідним для усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_1 складає: 632 801,0 грн.
Розмір завданої матеріальної шкоди власнику квартири АДРЕСА_1 в результаті пошкоджень складає 582 809,0 грн».
Дослідивши Висновок судової будівельно-технічної експертизи №50/23 від 02.10.2023, суд першої інстанції вказав, що з нього неможливо встановити ані стан страхового об`єкту на момент настання події, а не підтвердження настання подій, які визначені експертом, що призвели до страхового випадку.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи жодних доказів (зокрема, довідки з Гідрометцентру України, МНС України або інших компетентних органів) того, що відбувся землетрус, та/або процес просідання ґрунту на ділянці домоволодіння, та що такі події відбулися внаслідок катастрофи.
Суд першої інстанції зазначив, що акти обстеження ЖКС «Порто-Франківський» від 15.05.2019, на який посилається позивачка, не є належним доказом того, що відбулися катастрофи, а саме: землетрус або просідання ґрунту на ділянці домоволодіння. Так, зокрема у вказаних актах зазначається, що виявлені певні пошкодження в різних частинах квартири, проте ані час виникнення даних пошкоджень у квартирі АДРЕСА_16 не вказано. Крім того, старший майстер дільниці№2 та майстри дільниці №2 не є фахівцями експертами у встановленні причин та обставин пошкоджень будівель.
Заявлений випадок пошкодження застрахованої квартири не входить в перелік страхових випадків (ризиків) по договору, не є наслідком будь-якого із зазначених вище випадків (ризиків) і не підпадає під страхове покриття, а, отже, не створює обов`язку для страховика здійснити виплату страхового відшкодування.
Проведення будівельних робіт поруч зі страховим об`єктом та як наслідок його пошкодження, відповідно до договору страхування не є страховим випадком.
Таким чином, оскільки просідання ґрунту відбулось не внаслідок катастрофи, тому в позивачки не настав страховий випадок, який міг стати підставою для відшкодування страхового внеску відповідно до договору добровільного страхування «ДІМ і все, що в НІМ» №016405/2102/0000003 від 26.07.2018.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд встановив характер спірних правовідносин, належним чином встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих учасниками справи доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачкою не надано жодних доказів того, що пошкодження її майна відбулось внаслідок просідання ґрунту на ділянці її домоволодіння. Так, ОСОБА_1 стверджує, що 15 травня 2019 року щодо застрахованого відповідачем майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , стався страховий випадок, передбачений п. 12.1.2. страхового договору, а саме просідання ґрунту, в наслідок якого її майно зазнало чисельних пошкоджень, на що надано достатньо належних доказів, зокрема акти ЖКС «Порто-Франківський», висновок судового експерта Рапач К.В. та акт огляду майна ПрАТ «СК «УНІКА» від 16.05.2019.
Щодо даних доводів апеляційної скарги слід зазначити наступне.
Так, за змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно – правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства – суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, – із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає».
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов вірного висновку про те, що позивачкою не надано достатньо, зокрема таких як довідки з Гідрометцентру України, МНС України, інших компетентних органів або висновку експерта на підтвердження того, що 15 травня 2019 року відбувся процес просідання ґрунту на ділянці її домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та що такі події відбулися внаслідок катастрофи.
Висновок судової будівельно-технічної експертизи №50/23 від 02.10.2023, на думку апеляційного суду не є в достатній мірі інформативним, та не підтверджує обставин на які посилається позивачка.
Так, у висновку судової будівельно-технічної експертизи №50/23 від 02.10.2023, судовий експерт Рапач К.В. дійшов висновку, що визначити у якому технічному стані знаходився об`єкт - квартира АДРЕСА_1 , на момент настання події 15 вересня 2019 року не надається можливим. Визначити коли начало відбуватися пошкодження застрахованої квартири АДРЕСА_1 , чи були ці пошкодження раптовими чи поступовими не надається можливим. Обстеження квартири АДРЕСА_1 , експертом було проведено 03 серпня 2023 року та 28 серпня 2023 року (т. 2 а.с. 127-142).
Акти обстеження ЖКС «Порто-Франківський» від 15.05.2019 також не є належними доказами того, що відбулася катастрофа, а саме: землетрус або просідання ґрунту на ділянці домоволодіння, оскільки вони складені не фахівцями експертами у встановленні причин та обставин пошкоджень будівель. Крім того, в актах зазначається, що виявлені певні пошкодження в різних частинах квартири, проте ані час виникнення даних пошкоджень у квартирі АДРЕСА_16 не вказано.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, перевіривши доводи позивачки, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності та надавши їм належну оцінку у відповідності до вимог ст. ст. 12, 80-89 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволені позовних вимог.
Доводи наведені в апеляційній скарзі суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, фактично зводяться до незгоди позивачки із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, необхідності переоцінки доказів, яким суд першої інстанція надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд в повній мірі.
Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.
У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява №4241/03) від 28.10.2010, остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв`язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Жердецька Лариса Василівна залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст судового рішення складено: 27 жовтня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду:                                          М.М. Драгомерецький   

Р.Д. Громік

                                                                                                                    С.М. Сегеда