ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2025 року                                                                                
м. Чернівці
cправа № 727/1188/17
провадження № 22-ц/822/753/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Половінкіна Н. Ю.
суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.
секретаря Паучек І.І.
з участю представника ОСОБА_1 
учасники справи:
заявник ОСОБА_2 
заінтересована особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради, ОСОБА_3 
апеляційна скарга ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Реу Кристина Павлівна, на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 лютого 2017 року, головуючий у першій інстанції Смотрицький В.Г.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 у лютому 2017 року звернувся до суду з заявою про усиновлення дітей.
Зазначав, що 12 жовтня 2013 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , яка має двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Біологічний батько дітей ОСОБА_4 заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2016 року позбавлений батьківських прав.
Вказував, що з дружиною та дітьми проживають разом однією сім`єю з березня 2013 року. До ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ставиться як до власних дітей, між ними склалися тісні довірчі взаємовідносини, діти сприймають його як батька, називають татом. Любить дітей, відчуває повну спорідненість з ними, займається їх вихованням, бере участь у влаштуванні дітей у школі, гуртках, здійснює матеріальне забезпечення дітей.
Родина проживає у квартирі з усіма зручностями та належними умовами для дітей, він працевлаштований, має можливість забезпечувати дітей, має добрий стан здоров`я, спиртними напоями та наркотичними засобами не зловживає, батьківських прав не позбавлявся, до кримінальної відповідальності не притягувався і засудженим не був.
Мати дітей ОСОБА_3 надала нотаріально засвідчену згоду на усиновлення ним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та на зміну їх прізвища та по батькові.
Діти бажають, щоб він став їх законним батьком, надали свої письмові згоди на усиновлення та на зміну їх прізвищ та по батькові.
Орган опіки та піклування надав висновок про доцільність усиновлення дітей та відповідність його інтересам дітей.
Просив усиновити малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язати Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області внести зміни до актового запису № 5205 від 30 листопада 2007 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_5 прізвища з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », по батькові з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », записати батьком дитини ОСОБА_2 .
Зобов`язати Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області внести зміни до актового запису № 120 від 12 лютого 2009 року, про народження ОСОБА_6 прізвища з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », по батькові з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 », записати батьком дитини ОСОБА_2 .
Зобов`язати Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на підставі вказаних змін видати нові свідоцтва про народження дітей.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено. 
Усиновлено малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України ОСОБА_2 .
Зобов`язано Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області внести зміни до актового запису № 5205 від 30 листопада 2007 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_5 прізвища з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », по батькові з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », записати батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Зобов`язано Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області внести зміни до актового запису № 120 від 12 лютого 2009 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі про народження ОСОБА_6 прізвища з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », по батькові з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 », записати батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Зобов`язано Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на підставі вказаних змін видати нові свідоцтва про народження дітей.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг
ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Реу К.П., в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви ОСОБА_2 про усиновлення дітей відмовити.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги
Зазначає, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 23 червня 2025 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з участю третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів скасовано в частині позбавлення батьківських прав.
За результатами пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень було виявлено ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 лютого 2017 року про відкриття провадження про усиновлення та рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2017 року у справі №727/1188/17.
Наявність рішення про усиновлення заважає реалізувати свої батьківські права.
Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2017 року у справі №727/1188/17 вважає незаконним, оскільки не надавав своєї згоди на усиновлення дітей, обставини, що дозволяли б здійснити усиновлення без його згоди відсутні, усиновлення суперечить найкращим інтересам дітей.
Розлука дитини з одним з батьків може мати серйозні психологічні наслідки, впливаючи на формування прив`язаності, емоційний розвиток та соціальну адаптацію. Дитина може відчувати стрес, тривогу, страх, злість, а також мати труднощі з довірою та формуванням близьких стосунків у майбутньому.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Реу К.П., не надходило.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Реу К.П., підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про усиновлення, суд першої інстанції керувався положеннями частини 4 статті 130, частини 4 статті 174 ЦПК України та дійшов висновку про доведеність фактів, викладених у заяві ОСОБА_2 .
Водночас судом першої інстанції враховано підтримання заяви заінтересованою особою ОСОБА_3 , Службою у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення наведеним нормам відповідає.
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
ОСОБА_15 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_16 та ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м.Севастополі 12 жовтня 2012 року актовим записом №770, прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_10 згідно із свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м.Севастополі 12 жовтня 2012 року.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_17 серія НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 29 квітня 2014 року, батьками зазначено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 16 січня 2017 року №01/02-24/105 вирішено про доцільність усиновлення малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідність їх інтересам.

За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 16 січня 2017 року №01/02-24/105 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають спільно з 2012 року, зареєстрували шлюб в жовтні 2013 року. Від шлюбу в подружжя є спільна дитина ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Від першого шлюбу в дружини ОСОБА_3 є дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який ОСОБА_2 з 2012 року разом з дружиною виховує та любить як своїх рідних.

Батько дітей рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 червня 2016 року позбавлений батьківських прав.
Мати дітей ОСОБА_3 надала нотаріально засвідчену заяву-згоду на усиновлення дітей чоловіком ОСОБА_2 .

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 висловили бажання, щоб їх усиновив вітчим та надали відповідні заяви-згоди.

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Воробкевича 31-А» 20 грудня 2016 року, за адресою АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_3 (наймач); ОСОБА_2 (чоловік); ОСОБА_5 (донька); ОСОБА_6 (син); ОСОБА_17 (син).
На підставі акту обстеження житлово-побутових умов, затвердженого начальником служби у справах дітей Чернівецької міської ради Никитенко І.Л. 04 січня 2017 року, обстежено умови проживання за АДРЕСА_1 , яке складається з 4 кімнат, кухні, коридору в кількості 2, санвузла в кількості 2, проведено ремонт. 
Всі кімнати мебльовані, є побутова техніка.
Для дітей відведено окрему кімнату з усіма необхідним для повноцінного розвитку та виховання. 
За довідкою приватного підприємства «Стєпічев» від 16 грудня 2016 року №28 ОСОБА_2 працює у приватному підприємстві «Степічєв» на посаді менеджера з 20 січня 2016 року, заробітна плата за період з 01 червня 2016 року по 01 грудня 2016 року складає 46800 грн.
Відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ України серії ЦАП №0553556 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 21 грудня 2016 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.
За змістом заяви ОСОБА_3 , засвідченої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Романюк Г.В. 23 грудня 2016 року, ОСОБА_3 дала згоду на усиновлення чоловіком ОСОБА_2 дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До матеріалів справи додано заяву ОСОБА_5 від 04 січня 2017 року, за якою бажає, щоб її усиновив вітчим ОСОБА_2 , який виховує з 5 років та любить її.
За заявою ОСОБА_6 від 04 січня 2017 року бажає, щоб його усиновив вітчим ОСОБА_2 , який виховує з 4 років та любить його.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2016 року позбавлено ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 1300 грн на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 травня 2016 року до досягнення дітьми повнолітня.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 23 червня 2025 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2025 року в частині позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 скасовано.

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Попереджено ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

В іншій частині залишено без змін.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права 
Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55 Конституції України).
Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Так частиною першою статті 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Зазначена норма визначає осіб, які наділені правом на апеляційне оскарження судового рішення, що поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, але судовим рішенням вирішені питання про їх права, інтереси та (або) обов`язки. При цьому, судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися її прав, інтересів та обов`язків, тобто суд вирішив спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення є заявник. Рішення є таким, що вирішує питання про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, а в резолютивній частині прямо вирішено питання про її права та обов`язки.
Пунктом 3 частини першої статті 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову.
Разом з цим, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 352 ЦПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки (пункт 18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі № 921/730/13-г/3) і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що заявник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 травня 2020 року по справі № 904/897/19).
Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 травня 2020 року по справі № 904/897/19).
Якщо заявник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги (пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі № 921/730/13-г/3).
Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Аналіз наведеної процесуальної норми свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. У разі, якщо доводи заявника про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі не підтвердилися, апеляційне провадження підлягає закриттю.
Таким чином, у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, з посиланням на те, що оскаржуваним судовим рішенням вирішені питання про її права та інтереси, апеляційному суду належить відкрити апеляційне провадження та за результатами розгляду апеляційної скарги, у разі з`ясування, що оскаржуваним судовим рішенням питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
Аналогічні висновки викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18), постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 2-4211/09 (провадження №61-15860св19), від 18 березня 2020 року у справі 2207/622/2012 (провадження № 61-15149св19), від 02 грудня 2020 року у справі № 758/12881/17 (провадження № 61-16538св19), від 09 грудня 2020 року у справі № 703/4637/15-ц (провадження № 61-13319св20).
Звертаючись з апеляційною скаргою,  ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Реу К.П., зазначав, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2017 року порушено особисті немайнові права,  батьківські права переважно перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2016 року позбавлено ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 1300 грн на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 травня 2016 року до досягнення дітьми повнолітня.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2017 року усиновлено малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України ОСОБА_2 .
Зобов`язано Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області внести зміни до актового запису № 5205 від 30 листопада 2007 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_5 прізвища з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », по батькові з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », записати батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Зобов`язано Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області внести зміни до актового запису № 120 від 12 лютого 2009 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі про народження ОСОБА_6 прізвища з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », по батькові з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 », записати батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 23 червня 2025 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2025 року в частині позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 скасовано.

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Попереджено ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

В іншій частині залишено без змін.

Отже, рішення Шевченківського районного судом м. Чернівці від 22 лютого 2017 року вирішено питання про батьківські права та інтереси ОСОБА_4 по відношенню до дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 21 Конвенції про права дитини, прийнятої генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради Української РСР 27 лютого 1991 року, при усиновленні найкращі інтереси дитини мають враховуватися в першочерговому порядку.
Аналогічне положення міститься у частині другій статті 207 СК України, відповідно до якої усиновлення дитини провадиться у її найкращих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
За змістом частини 1 статті 207 СК України  усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.
Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити.  Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення (частини перша, третя статті 218 СК України).
Згідно з ч.1 ст.217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків.
Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її (частина друга статті 219 СК України).
На підставі частини 1 статті 220 СК України  на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально.
Відповідно до частини першої, другої статті 224 СК України  суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема:  1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини;  2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину;  3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення;  4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною;  5) особу дитини та стан її здоров`я;  6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.
При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що вирішуючи заяву про усиновлення по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона є необхідною); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин першої - третьої статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.
Згідно із частиною шостою статті 56 ЦПК України органи державної влади та місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне.
Висновок владних органів містить дві складові: 1) відомості про факти, на основі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного розгляду та вирішення справи; 2) рекомендацію конкретного органу про те, як необхідно з точки зору державного інтересу (захист прав та інтересів дітей) вирішити справу, тобто висновок про факти та право.
Вказане дозволяє віднести висновки до засобів доказування (письмових доказів). Як й інші докази, вони не мають для суду наперед встановленої сили.
Такі висновки сформульовані Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 11 грудня 2023 року в справі № 523/19706/19.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_15 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_16 та ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м.Севастополі 12 жовтня 2012 року актовим записом №770, прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_10 .

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 16 січня 2017 року №01/02-24/105 вирішено про доцільність усиновлення ОСОБА_2 малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідність їх інтересам.

За змістом наведеного висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 16 січня 2017 року №01/02-24/105 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають спільно з 2012 року, зареєстрували шлюб в жовтні 2013 року. 

Від першого шлюбу в дружини ОСОБА_3 є дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких ОСОБА_2 з 2012 року разом з дружиною виховує та любить як своїх рідних.

Батько дітей рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 червня 2016 року позбавлений батьківських прав.

За змістом заяви ОСОБА_3 , засвідченої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Романюк Г.В. 23 грудня 2016 року, ОСОБА_3 дала згоду на усиновлення чоловіком ОСОБА_2 дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До матеріалів справи додано заяву ОСОБА_5 від 04 січня 2017 року, за якою бажає, щоб її усиновив вітчим ОСОБА_2 , який виховує з 5 років та любить її.
За заявою ОСОБА_6 від 04 січня 2017 року бажає, щоб його усиновив вітчим ОСОБА_2 , який виховує з 4 років та любить його.
Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Воробкевича 31-А» 20 грудня 2016 року, за адресою АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_3 (наймач); ОСОБА_2 (чоловік); ОСОБА_5 (донька); ОСОБА_6 (син); ОСОБА_17 (син).
На підставі акту обстеження житлово-побутових умов, затвердженого начальником служби у справах дітей Чернівецької міської ради Никитенко І.Л. 04 січня 2017 року, обстежено умови проживання за АДРЕСА_1 , яке складається з 4 кімнат, кухні, коридору в кількості 2, санвузла в кількості 2, проведено ремонт. Для дітей відведено окрему кімнату з усіма необхідним для повноцінного розвитку та виховання. 
За довідкою приватного підприємства «Стєпічев» від 16 грудня 2016 року №28 ОСОБА_2 працює у приватному підприємстві «Степічєв» на посаді менеджера з 20 січня 2016 року, заробітна плата за період з 01 червня 2016 року по 01 грудня 2016 року складає 46800 грн.
Відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ України серії ЦАП №0553556 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 21 грудня 2016 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.
З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про усиновлення, доведення обставини, що мають істотне значення, для усиновлення ОСОБА_2 дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З матеріалів справи вбачається, що передбачених законом підстав, які виключають можливість усиновлення дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заявником ОСОБА_2 немає. 
Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 2-1297/2004 (провадження № 61-21722ск19) зазначив, що рішення суду про усиновлення, яке набрало законної сили, створює презумпцію законності усиновлення. 
У частині другій статті 238 СК України сформульовано загальне правило, за яким розрив правових зв`язків (повний або частковий) між дитиною та батьками, а також між дитиною і усиновлювачем після досягнення дитиною повноліття є неможливим.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 березня 2015 року у справі «Zaiet v Romania» зазначив, що поділ сім`ї є дуже серйозним втручанням, і будь-які такі заходи повинні ґрунтуватися на досить значущих і вагомих причинах не тільки в інтересах дитини, але і по відношенню до правової визначеності. Анулювання усиновлення не може бути заходом, спрямованим проти усиновленої особи. Правові положення, які регулюють усиновлення, як правило, спрямовані, в першу чергу, на захист інтересів дітей.
Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Реу К.П., в апеляційній скарзі на відсутність згоди батька на усиновлення дітей. 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не проживав з дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 понад шість місяців без поважних причин, не проявляв щодо них батьківської турботи та піклування, не виховував та не утримував.
Тому відповідно до положень частини 2 статті 219 СК України згода батька ОСОБА_4 на усиновлення дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не була потрібна. 
Законом України «Про доступ до судових рішень» регулюються відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та введення Єдиного державного реєстру судових рішень (стаття 1 цього Закону).
Згідно з частиною першою статті 6 Закону  кожен має право повністю або частково відтворювати судові рішення, що проголошені судом прилюдно, у будь-який спосіб, у тому числі через оприлюднення в друкованих виданнях, у засобах масової інформації, створення електронних баз даних судових рішень.
Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (частина третя статті 6 Закону).
Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень рішенням Ленінського районного суду м.Севастополя від 30 липня 2013 року у справі №764/6155/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу встановлено, що сторони сумісно не проживають з травня 2012 року.
За змістом висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 16 січня 2017 року №01/02-24/105 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають спільно з 2012 року.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 23 червня 2025 року у справі № 727/3681/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей встановлено, що  ОСОБА_4 з грудня 2013 року по травень 2016 року самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не бачить дітей, не цікавиться життям дітей, не спілкується з ними, не турбується про фізичний і духовний розвиток дітей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже суд апеляційної інстанції наділений відповідними повноваженнями, які дозволяють йому усунути порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді справи, зокрема щодо реалізації принципу змагальності у цивільному процесі, доказування сторонами тих обставин, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

У постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 509/4286/16-ц зазначено, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

У постановах Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 405/2098/18, від 21 серпня 2023 року у справі № 552/7368/19, від 30 серпня 2023 року у справі № 363/3231/18 сформульовані подібні висновки стосовно прийняття апеляційним судом нових доказів.
Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду.
Такий висновок Верховний Суд виклав у постанові від 7 лютого 2024 року у справі № 522/7990/17.
ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Реу К.П., не звертався до апеляційного суду з клопотанням про прийняття та дослідження нових доказів щодо виконання батьківських обов`язків.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Реу Кристина Павлівна, залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 13 жовтня 2025 року.
Головуючий                                                                    Н. Ю. Половінкіна
Судді                                                                                 М. І. Кулянда
О. О. Одинак