Справа № 149/3997/24
Провадження № 22-ц/801/1681/2025
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Робак М. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року	Справа № 149/3997/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчука О. В.,
суддів: Войтка Ю. Б., Голоти Л. О.,
за участю секретаря судового засідання Луцишина О. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником – адвокатом Шелудько Оксаною Олександрівною, на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 21 травня 2025 року у м. Хмільник суддею цього суду Робак М.В., дата складання повного тексту судового рішення не відома,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року до суду із позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів», ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позов мотивовано тим, що 19.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі – ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4194983, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 8000 грн.
 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, серед яких був відповідач.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
У зв`язку з порушенням зобов`язань ОСОБА_1  має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 4194983 в сумі 31040 грн, з яких 8000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23040 грн - сума заборгованості за відсотками. 
29.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» (далі – ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС») та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 126575, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 9 334 грн.
 14.06.2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ « «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 14062024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, серед яких був відповідач.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
У зв`язку з порушенням зобов`язань ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 126575 в сумі 15221,15 грн, з яких 9334 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5486,15 грн сума заборгованості за відсотками, 401 грн сума заборгованості за комісією. 
09.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс груп» (далі - ТОВ «Стар Файненс груп») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 05916-01/2024, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 3900 грн.
29.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, серед яких значився відповідач. 
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав своє зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
У зв`язку з порушенням зобов`язань ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 05916-01/2024 в сумі 13650 грн, з яких: 3900 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9750 грн - сума заборгованості за відсотками.
 21.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі - ТОВ «Аванс Кредит») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 33673-12/2023, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн.
01.01.2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00002-01/2024, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000 грн.
19.12.2023 року ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №31718-12/2023, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн.
29.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передало за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, серед яких був відповідач.
Всупереч умовам вищевказаних кредитних договорів, відповідач не виконав свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення кредитних заборгованостей.
У зв`язку з порушенням зобов`язань ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 33673-12/2023 в сумі 16000 грн, з яких: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12000 грн - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 00002-01/2024 в сумі 24000 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18000 грн - сума заборгованості за відсотками та за кредитним договором № 31718-12/2023 в сумі 13500 грн, з яких 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9500 грн - сума заборгованості за відсотками.
За таких обставин, позивач просив суд стягнути з  ОСОБА_1  заборгованість за вищевказаними кредитними договорами в сумі 113 411, 15 грн та судові витрати.
21.05.2025 року рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області вказаний вище позов задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» заборгованість:
- за Кредитним договором № 126575 в розмірі 15221,15 грн, з яких: 9334 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5486,15 грн - сума заборгованості за процентами; 401 грн - сума заборгованості за комісією; 
- за Кредитним договором № 05916-01/2024 в розмірі 13650 грн, з яких: 3900 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9750 грн - сума заборгованості за відсотками; 
- за Кредитним договором № 33673-12/2023 в розмірі 16000 грн, з яких: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000 грн - сума заборгованості за відсотками; 
- за Кредитним договором № 00002-01/2024 в розмірі 24000 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18000 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за Кредитним договором № 31718-12/2023 в розмірі 13500 грн, з яких: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9500 грн - сума заборгованості за відсотками. 
В іншій частині позову відмовлено. 
Не погодившись із ухваленим рішенням,  ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Шелудько О.О., подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким у задоволенні позову у відповідній частині відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано належних доказів перерахування на банківський картковий рахунок відповідача грошових коштів за вказаними у позовній заяві кредитними договорами. 
Крім того, адвокат Шелудько О.О. наголошує, що розрахунки заборгованості, на які посилається позивач у позовній заяві та суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, не є первинними документами бухгалтерського обліку, які підтверджують отримання кредитних коштів ОСОБА_1 та користування ним, а отже не є належними доказами наявності заборгованості за згаданими кредитними договорами.
Також скаржник вказує, що позивачем жодним чином не було доведено відступлення йому прав вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами.
Разом з тим, представник відповідача вважає безпідставним стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за кредитним договором № 126575 у розмірі 401 грн, оскільки це суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
На адресу апеляційного суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, - без змін.
В заперечення проти апеляційної скарги представник позивача вказує, що відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор – дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. У момент введення коду на сайті первісного кредитора позичальник направляє первісному кредитору електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане одноразовим ідентифікатором. Після вводу даного коду кредитний договір вважається підписаним. Тобто, для укладання кредитного договору необхідно здійснити певну послідовність дій направлених на реальне укладення договору та отримання коштів, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладення договору. Відповідно саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора.
Також представник позивача зазначив, що відповідно до умов кредитних договорів, кошти надано позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної позичальником при реєстрації на сайті первісного кредитора. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у первісного кредитора, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника. При цьому, сам відповідач не визнає і одночасно не заперечує факт отримання ним грошових коштів, а тільки вказує на недоведеність такого факту. При цьому, відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/отримання кредитних коштів.
Між тим, відповідач мав право подати до суду власний розрахунок, але не скористався даним правом, а том надані позивачем розрахунки за кредитними договорами залишаються неспростованими.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки відповідач не оскаржує рішення суду в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, а саме про стягнення заборгованості за договором позики № 4194983 від 19.12.2023 року, відтак рішення суду в такій частині апеляційним судом не перевіряється.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з огляду на таке.
Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та  ОСОБА_1  укладено договір про споживчий кредит № 126575 (том 1 а.с. 28-31).
Відповідно до п. 2.2.1. кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 9334 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Згідно із п. 2.8. річна ставка становить 129 516, 22 % річних. Загальний строк кредитування складає 70 днів.
14.06.2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ « «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 14062024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (том 1 а.с. 34-36).
Відповідно до витягу із реєстру боржників до договору факторингу № 14062024 від 14.06.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема до ОСОБА_1 (том 1 а.с. 38).
Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором  № 126575  від 29.12.2023 року, ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 15221,15 грн, з яких 9334 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5486,15 грн сума заборгованості за відсотками, 401 грн сума заборгованості за комісією (том 1 а.с. 39).
09.01.2024 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 05916-01/2024 (том 1 а.с. 43-45).
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3900 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Згідно із п. 1.4.1. процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2. цього Договору.
29.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29042024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (том 1 а.с. 49-50).
Відповідно до витягу із реєстру боржників до договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема до ОСОБА_1 (том 1 а.с. 52).
Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 19566-02/2024 від 12.02.2024 року, ОСОБА_2 має заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 13650 грн, з яких: 3900 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9750 грн - сума заборгованості за відсотками (том 1 а.с. 53).
19.12.2023 року ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 31718-12/2023, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн (том 1 а.с. 76-78).
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Згідно із п. 1.4.1. процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2. цього Договору.
21.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 33673-12/2023 (том 1 а.с. 57-59).
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Згідно із п. 1.4.1. процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2. цього Договору.
01.01.2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00002-01/2024, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000 грн (том 1 а.с. 69-71).
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Згідно із п. 1.4.1. процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2. цього Договору.
29.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передало за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників (том 1 а.с. 63-65). 
Відповідно до витягу із реєстру боржників до договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема до ОСОБА_1 (том 1 а.с. 67).
Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 33673-12/2023 від 21.12.2023 року  ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 16000 грн, з яких: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12000 грн - сума заборгованості за відсотками (том 1 а.с. 68); за кредитним договором № 00002-01/2024 від 01.01.2024 року  ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 24000 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18000 грн - сума заборгованості за відсотками (том 1 а.с. 75) та за кредитним договором № 31718-12/2023 від 19.12.2023 року  ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 13500 грн, з яких 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9500 грн - сума заборгованості за відсотками (том 1 а.с. 80).
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором  № 126575  від 29.12.2023 року, за кредитним договором № 19566-02/2024 від 12.02.2024 року, за кредитним договором № 33673-12/2023 від 21.12.2023 року, за кредитним договором № 00002-01/2024 від 01.01.2024 року, за кредитним договором № 31718-12/2023 від 19.12.2023 року, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження укладення вказаних кредитних договорів.
При цьому, відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними договорами, відсотками, що має відображення у розрахунках заборгованості за договорами, тобто відповідач зобов`язання за договором не виконав, відтак суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за вищезазначеними кредитними договорами.
Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, як визначено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
В силу частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Згідно із положеннями ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
За змістом ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач уклав вищевказані кредитні договори, отримав кредитні кошти, однак вчасно їх не повернув, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення відповідної заборгованості.
При цьому, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час перегляду справи апеляційним судом, відповідач не заперечував укладення вказаних кредитних договорів, а лише посилався на недоведеність перерахування кредитних коштів.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить.
Отже, колегія суддів вважає доведеним, що кредитодавці виконали своє зобов`язання за кредитними договорами та надали відповідачу кредитні кошти відповідно до умов кредитних договорів. 
Крім того, в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що надані позивачем розрахунки сум боргу за кредитними договорами не можуть бути належними доказами безспірного розміру грошових зобов`язань відповідача та не є первинними документами.
Разом з тим, апеляційний суд вважає безпідставними такі доводи апеляційної скарги, оскільки позивач не є первісним кредитором та/або банком відповідача та не може мати доступу до карткового рахунку відповідача і формувати відповідні виписки по рахунку, що є первинними документами бухгалтерського обліку, оскільки не є його власником та вказана інформація є банківською таємницею, доступ до якої має лише відповідач, як клієнт банку.
Водночас, із наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитними договорами вбачається, що вони відповідають вимогам закону, є чіткими, зрозумілими, узгоджуються із умовами кредитних договорів, з них встановлено розмір основного боргу, нараховані відсотки, сума платежів та залишки непогашеної відповідачем заборгованості.
В свою чергу, стороною відповідача не було спростовано надані позивачем розрахунки заборгованості та не надано власного розрахунку на спростування доводів і розрахунків позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та/або її відсутності. 
Що стосується доводів скаржника про те, що позивачем жодним чином не було доведено відступлення до нього прав вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами, то колегія суддів їх вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Так, до позовної заяви позивачем було додано договори факторингу, укладені із первісними кредиторами, за умовами яких первісні кредитори передали за плату належні їм права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» прийняло такі права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, серед яких є відповідач ОСОБА_1 , копії яких також містяться в матеріалах справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
При цьому, вимог про визнання вище перелічених договорів факторингу, укладених ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» з первісними кредиторами, недійсними (неукладеними) не заявлено.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів вважає, що позивачем надано належні і допустимі докази, які підтверджують відступлення до позивача прав вимоги до відповідача за вищезазначеними кредитними договорами.
Посилання апелянта на безпідставне стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за кредитним договором № 126575 у розмірі 401 грн, оскільки це суперечить Закону України «Про споживче кредитування», колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.
Так, у пункті 2.2.1 договору № 126575 від  29.12.2023 року погоджено, зокрема, що сума кредиту становить 9334 грн, надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 7000,50 грн на № рахунку/картки позичальника у національній валюті; у розмірі 2333,50 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. 
За положеннями пункту 2.5 кредитного договору № 126575 від  29.12.2023 року комісія за надання кредиту складає 2333,50 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника, або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.
Таким чином, між сторонами погоджено сплату комісії за умовами вказаного договору. Доказів оспорювання вказаних вище пунктів кредитного договору щодо встановлення та обов`язку сплати одноразової комісії за надання кредиту в сумі 2333,50 грн відповідачем не надано.
Підписавши кредитний договір № 126575 від  29.12.2023 року, відповідач вважав для себе прийнятними відповідні умови такого договору, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення такого договору на зазначених умовах.
Відтак, з огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив правову природу спору, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, у зв`язку із чим підстави для його скасування, з посилань, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому, відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції необхідно віднести за рахунок особи, яка подала апеляційну скаргу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану його представником – адвокатом Шелудько Оксаною Олександрівною,  залишити без задоволення, а рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 травня 2025 року – без змін.
Понесені скаржником, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, судові витрати залишити за ним.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                О. В. Ковальчук

Судді:                                                        Ю. Б. Войтко

Л. О. Голота