Справа № 309/3015/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        01 серпня 2025 року м. Ужгород

       Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:
       головуючого-судді: Собослоя Г.Г.,
       суддів: Джуги С.Д., Мацунича М.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу  за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2024 року у цивільній справі № 309/3015/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И Л А:
       У червні 2021 році ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
       Позов мотивовано тим, що 27.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №4846415, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 5000,00грн,зі сплатою процентів за користування кредитом та можливих інших санкцій, що передбачені договором, строком до 27.10.2021. 09.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги №80-МЛ, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором №4846415 від 27.09.2021 року. Сума заборгованості відповідачки становить 17 267,75 грн, відповідно до витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № 80-МЛ від 09.02.2022. З них: з яких: 4500,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 12767,75 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків, 0 грн. прострочена заборгованість за комісією. У зв`язку з наведеним, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати зі сплати судового збору.
       Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2024 року озовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 5015 (п`ять тисяч тисяч вісімсот дванадцять) гривень заборгованості за кредитним договором №3486471 від 09.11.2021, станом на 09.02.2022 року.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір в розмірі 702 (сімсот дві) гривні 49 копійок.
       Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 23.07.2024 у справі № 309/3015/24 повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повністю. Стягнути з відповідачки суму сплаченого судового збору.
       Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.
       Апелянт наголошує, що нарахування заборгованості здійснювалось відповідно до умов Кредитного договору № 4846415 від 27 вересня 2021 року.
       При цьому зауважує, що відповідно до п. 4.2. кредитного договору №486415 від 27.09.2021, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
       Зазначає, що на час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки.
       Відповідно до чинного законодавства усі дії позивача є правомірними, оскільки у своєму позові позивач не має наміру стягнути з відповідачки штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Дані вимоги є в межах чинного законодавства і не є порушенням відповідно до вище наведеного.
        ОСОБА_1 відзиву на апеляційну скаргу не подавала.
       Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Судом встановлено, що 27.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №4846415, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 5 000,00 грн., строком на 30 днів з 27.09.2021, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 27.10.2021.
       Відповідно до п.1.5 Договору загальні витрати за кредитом складають 15,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 5015,00 грн.
       З платіжного доручення № 57334680 від 27.09.2021 вбачається, що ТОВ «Мілоан» здійснило переказ коштів на рахунок ОСОБА_1 на суму 5 000,00 грн (а.с. 29).
09 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» як кредитором та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» як новим кредитором укладено договір відступлення прав вимоги №80-МЛ, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а.с. 33-40).
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №80-МЛ від 09 лютого 2022 року до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит № 4846415 від 27.09.2021, укладеним з ОСОБА_1 , на загальну суму 17 267,75 грн (а.с. 46).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що такі були нарахованими поза межами строку кредитування, тобто після 27.10.2021, та з урахуванням того, що позивачем не надано доказів на підтвердження пролонгації строку дії кредитного договору.
Оскільки фактично рішення суду першої інстанції оскаржується в частині розміру заборгованості за відсотками, апеляційний суду переглядає рішення суду першої інстанції саме в цій частині.
Щодо нарахування процентів Договором про споживчий кредит №4846415 від 27.09.2021між сторонами узгоджено такі умови:
проценти за користування кредитом: 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2);
стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.6);
тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (пункт 1.7);
проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника (пункт 2.2.3);
пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах (пункт 2.3.1.2);
у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця (пункт 4.2).
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 444/9519/12, постановах від 04 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі N 202/4494/16-ц).
Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду  від 05 квітня 2023 року у справі N 910/4518/16  на яку містить посилання в апеляційній скарзі).
З урахуванням доводів апеляційної скарги, щодо права позикодавця нараховувати проценти впродовж 60-ти днів після закінчення строку кредитного договору, яке встановлене сторонами у пункті 4.2 кредитного договору № 4846415 від 27.09.2021, колегія суддів зауважує, що пункт 4.2 кредитного договору розташований в розділі, яким, серед іншого, врегульовано відповідальність позичальника ("Відповідальність сторін"). Натомість правомірна поведінка сторін, регламентується окремим (самостійним) розділом («Умови виконання»).
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем убачається, що проценти впродовж 60-ти днів після закінчення строку кредитного договору, позикодавець нараховував саме як міру відповідальності на підставі статті 625 ЦК України за правилами, визначеними розділом 4 кредитного договору, а не як відсотки за правомірне користування кредитом у порядку, передбаченому розділом 2 кредитного договору.
На вказане суд першої інстанції не звернув належної уваги, і дійшов помилкового висновку про часткове задоволення вказаних позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та стягнення з відповідачки кредитної заборгованості за простроченими відсотками лише у розмірі 15 грн.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ураховуючи, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором, однак дійшов помилкового висновку щодо розміру заборгованості, вказане є підставою для зміни оскаржуваного рішення, а не його скасування, як про те просить скаржник, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3633,60 грн.
Ураховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи позовні вимоги задоволено у повному обсязі, рішення суду щодо судових витрат потрібно змінити, збільшивши стягнутий з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» судовий збір з 702,49 грн до 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 367,374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» задовольнити частково.
Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2024 року в оскаржуваній частині змінити, виклавши резолютивну частину рішення по суті спору у такій редакції:
«Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованість за кредитним договором № 4846415 від 27.09.2021 у сумі: 17 267,75 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» судовий збір в розмірі 2422,40 грн.»
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3633,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 01 серпня 2025 року.
Головуючий:                                      
Судді: