ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 року                          м.Дніпро                               Справа №  904/5731/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів:                      Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача:       не з`явився
від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу           
Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ЗЕРНОДАР" 
на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2025р. (суддя Панна С.П., м. Дніпро, повний текст додаткового рішення складено 04.04.2025р.) 
у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна", м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ЗЕРНОДАР", с.Василівка
про стягнення заборгованості за договором поставки, в розмірі 6 354 222,22грн.

ВСТАНОВИВ:
1.      Короткий зміст позовних  вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ЗЕРНОДАР", про стягнення заборгованості за договором поставки №MD_42143237/2024 від 01.03.2024р., в розмірі 6 354 222,22 грн. та покласти на відповідача судові витрати.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської  області  від 20.03.2025р. у справі № 904/5731/24 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “НВП ЗЕРНОДАР” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АДАМА УКРАЇНА” грошові кошти в сумі 6 354 222,22 гривень, які складаються з: 4 581 908,25грн. - основної заборгованості, 182 274,80грн. - пені, 182 274,80грн. - процентів за порушення виконання умов Договору, 916 381,65грн. - штрафу, 386 224,19грн. - курсової різниці в ціні Товару, 105 158,53грн. - процентів за користування товарним кредитом, а також судовий збір у розмірі 76 250,66грн. У порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у даній справі, проводити нарахування та стягнення: процентів (26% річних) на фактичну (не сплачену) суму основного боргу, починаючи з 28.12.2024 до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: С * % * Д : К : 100, де: С – сума заборгованості, % – відсоток річних, зазначений в Договорі (26%), Д – кількість днів прострочення, К – кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість; процентів за користування товарним кредитом (15% річних) на фактичну (не сплачену) суму основного боргу, починаючи з 28.12.2024 до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: С * % * Д : К : 100, де: С – сума заборгованості, % – відсоток річних, зазначений в Договорі (26%), Д – кількість днів прострочення, К – кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.
24.03.2025р. через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій Товариство просило вирішити питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 45 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

2.      Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у  справі.
Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської  області  від 03.04.2025р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу – задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ЗЕРНОДАР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна"     витрати на  професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 904/5731/24 у Господарському суді Дніпропетровської області у розмірі 45 000,00грн..

3.     Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаним додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП ЗЕРНОДАР" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської  області  від 03.04.2025р. у справі № 904/5731/24, а заяву ТОВ "АДАМА Україна" залишити без розгляду. 

4.      Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, а також документи, які підтверджують понесені витрати, позивач подав до суду після того, як суд ухвалив рішення по справі. До цього позивач із заявами такого змісту не звертався, документів, які б підтверджували понесені ним витрати на правничу допомогу, до суду не подавав. Відповідно, на думку Скаржника, суд, ухвалюючи рішення у справі, не мав підстав та обов`язку вирішувати таке питання.
Скаржник вважає, що розмір витрат на правничу допомогу необґрунтованим, завищеним та неспівмірним, посилаючись на те, що: справа не є складною; заявлені позовні вимоги та їх обґрунтування є типовими для справ про стягнення боргу за договорами поставки (купівлі-продажу) та не вимагає від адвоката поглибленого вивчення спеціальних правових норм із специфічних правовідносин; позовна заява, подана до суду є аналогічною за текстовим змістом позову у іншій справі 904/5730/24 за позовом між тими же сторонами (ТОВ “АДАМА УКРАЇНА” та ТОВ “НВП ЗЕРНОДАР ”), копія в матеріалах справи; розрахунок до позову є аналогічним розрахунку, доданої до досудової вимоги (що тарифікована окремо);          розрахунок до позову є нескладним, оскільки за договором Договором поставки оплати не здійснювались, що не ускладнює типові розрахунки виокремлення періодів нарахування, тощо; обсяг документів, поданих до суду (позовної заяви та доказів) є незначним; позов подано через ЄСІТС, що не вимагає додаткових часових витрат для підготовки, засвідчення та направлення документів в паперовій формі; додаткові докази, крім тих, які є у позивача, адвокатом не збирались. Також, Скаржник вказує на необґрунтованість визначення окремої ціни за складання та направлення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки це охоплюється вартістю участі в судових засіданнях. 
Скаржник також вважає, що судове рішення ухвалене судом з порушенням процесуального закону, оскільки змінивши дату судового засідання, судом порушено ч.4 ст.120 ГПК України та не забезпечено відповідачу встановлений строк для подачі заперечень та розглянуто справу з порушенням правил щодо викликів та повідомлень учасників справи. При цьому, звертає увагу на те, що 04.04.2025р. до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу у строк, який був встановлений ухвалою від 28.03.2025р., аде дані заперечення не прийняті судом до уваги.

5.       Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою, тому просить в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “НВП ЗЕРНОДАР” на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2025 року у справі № 904/5731/24 відмовити, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Зокрема, Товариство зазначає на тому, що у позовній заяві (п. 7.2. розділу VII) Позивачем було зроблено заяву про те, що Позивач надасть докази, які підтверджують факт надання Позивачу професійної правничої допомоги адвоката у справі та розмір витрат на таку допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. Крім того, у прохальній частині позовної заяви (п.2) Позивач просив стягнути з Відповідача судові витрати. Позивач скористався правом на подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки акт надання послуг підписується адвокатським об`єднанням та Позивачем після ухвалення рішення суду у справі. Заява про ухвалення додаткового рішення суду з приєднаними доказами була подана Позивачем у встановлений законом строк, що підтверджується матеріалами справи. 
Позивач зазначає на тому, що згідно з п. 3 Додатку № 18 від 27.11.2024 року, загальна вартість правничої допомоги Адвокатського об`єднання за цим Додатком складає 45 000,00 грн без ПДВ, тобто сторони передбачили розмір винагороди Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги у цій справі під час розгляду у місцевому господарському суді у фіксованій грошовій сумі в національній валюті України (гривні). При цьому, Позивач вказує на те, що з детального опису вбачається, що витрати ТОВ “АДАМА УКРАЇНА” на професійну правничу допомогу пов`язані виключно з розглядом справи № 904/5731/24 та були неминучими, про що свідчать подані у справу підготовлені представником процесуальні документи та участь представника у всіх судових засіданнях (враховуючи час на очікування), що жодного разу судові засідання не відкладалися за клопотанням чи в зв`язку з неявкою представника Позивача. Разом з тим, представник Відповідача неодноразово подавав заяви про відкладення та жодного разу не з`явився на розгляд справи. 
Позивач також зазначає, що визначена у Додатку №18 від 27.11.2024 року фіксована ставка 45 000,00 гривень за надані послуги правничої допомоги та витрачений час є нижчою від середньої ринкової вартості таких послуг, встановленої за послуги правничої допомоги, що надаються адвокатами юридичної фірми, яка входить в ТОП-100 юридичних компаній України за 2023 та 2024 роки, і така сума судових витрат є співмірною, має розумний розмір та такою, що відповідає принципу розумності.
Позивач також звертаємо увагу суду на те, що про наявність заяви з додатками Відповідач знав ще 24.03.2025р. та мав право подати відповідні заперечення до суду, оскільки подання заперечень є правом Відповідача, а не обов`язком з визначеним судом строком. У даті засідання була зроблена судом описка - вказано дату, яка вже минула у березні, однак Відповідач не був позбавлений можливості подати письмові заперечення. 02.04.2025 р. до підсистеми “Електронний Суд” ЄСІТС надійшла ухвала про виправлення описки та визначено дату засідання 03.04.2025 року о 15-00 год., тому у Відповідача була можливість подати заперечення та з`явитися на розгляд заяви. Заперечення були подані Відповідачем тільки 03.04.2025 року о 17-52 год., вже після розгляду заяви, що унеможливило їх врахування судом.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" зазначило, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат позивача на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції складає 10 000 грн. та що докази таких витрат буде надано протягом п`яти днів з моменту ухвалення судового рішення по суті справи, оскільки акт про надання правничої допомоги буде підписано сторонами після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

6.     Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.04.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2025 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/5731/24. 
Матеріали справи № 904/5731/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2025р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 22.10.2025р. о 16:30 год..
Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" до суду надійшла заява про його участь в судовому засіданні 22.10.2025р. та в усіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі – ЄСІТС). 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2025р. судове засідання у справі № 904/5731/24 призначене на 22.10.2025р. о 16:30 та всі наступні судові засідання ( у разі їх призначення), вирішено провети з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна",  в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
22.10.2022р. секретарем судового засідання Скородумовою Л.В.  було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником ТОВ "АДАМА Україна" Якімлюк Н.О.. В призначений час представник позивача не вийшла на зв`язок для участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції за допомогою програми EasyCon. За таких обставин неможливо провести судове засідання в режимі відеоконференції, про що складений відповідний акт. 
Позивач та Відповідач не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників Позивача та Відповідача.               
В судовому засіданні 22.10.2025р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7.      Встановлені судом обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ЗЕРНОДАР", в якій просить суд стягнути заборгованість за договором поставки №MD_42143237/2024 від 01.03.2024р. в розмірі 6 354 222,22грн. та покласти на відповідача судові витрати. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
24.03.2025р. через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій просить вирішити питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 45 000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.
28.03.2025р. ухвалою суду прийнято заяву позивача до розгляду в засіданні на 04.03.2025р. о 15-00 год. та постановлено надати Відповідачу до господарського суду письмові пояснення / заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення суду. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2025р. було виправлено описку в першому абзаці резолютивної частини ухвали від 28.03.2025р., стосовно дати та часу розгляду заяви, та було зазначено, що розгляд заяви відбудеться 03.04.2025р. о 15:00 год..
Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської  області  від 03.04.2025р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу – задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ЗЕРНОДАР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна"     витрати на  професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 904/5731/24 у Господарському суді Дніпропетровської області у розмірі 45 000,00грн..

8.        Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з  п.3 ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що  змінивши дату судового засідання, судом порушено ч.4 ст.120 ГПК України та не забезпечено відповідачу встановлений строк для подачі заперечень та розглянуто справу з порушенням правил щодо викликів та повідомлень учасників справи. При цьому, звертає увагу на те, що 04.04.2025р. до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу у строк, який був встановлений ухвалою від 28.03.2025р., аде дані заперечення не прийняті судом до уваги.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно з ч.1ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 129 Конституції України).
Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Зокрема, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що ст. 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ,7 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що 24.03.2025р., у підсистемі “Електронний Суд” ЄСІТС, Позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив вирішити питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу та стягнути такі витрати з Відповідача. 
28.03.2025р. ухвалою суду прийнято заяву позивача до розгляду в засіданні на 04.03.2025р. о 15-00 год. та постановлено надати Відповідачу до господарського суду письмові пояснення / заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення суду. Ухвала була доставлена до кабінетів сторін у підсистемі “Електронний суд” ЄСІТС 28.03.2025 р. о 22-25 год., тобто вважається врученою 29.03.2025 р..  
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2025р. було виправлено описку в першому абзаці резолютивної частини ухвали від 28.03.2025р., стосовно дати та часу розгляду заяви, та було зазначено, що розгляд заяви відбудеться 03.04.2025р. о 15:00 год..
Вказана ухвала суду була доставлена до електронного кабінету Відповідача 02.04.2025р. о 19:20 год., та оскільки 19:20 є не робочим часом, тому вказана ухвала вважається врученою наступного робочого дня - 03.04.2025р..  
Тобто, вказану ухвалу відповідач отримав в день судового засідання.
Як свідчать матеріали справи, заперечення були подані Відповідачем тільки 03.04.2025р. о 17-52 год., вже після розгляду заяви, що унеможливило їх врахування судом.
Отже, постановляючи оскаржуване судове рішення від 03.04.2025р., суд першої інстанції не пересвідчився, чи було належним чином вручено ухвалу суду про дату розгляду заяви по суті відповідачу.
За таких обставин, зазначене позбавило відповідача можливості висловити свої заперечення щодо поданої позивачем заяви до прийняття додаткового рішення, доводи скаржника з приводу чого є обґрунтованими.
Керуючись приписами ст. 277 ГПК України про розгляд справи за відсутності належним чином повідомлення учасника справи про розгляд заяви, оскільки в спірному випадку таке повідомлення є обов`язковим, апеляційний суд дійшов висновку, що такі процесуальні порушення є обов`язковою умовою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення у відповідній частині, у зв`язку з чим колегія суддів розглядає по суті заяву, з урахуванням заперечень Відповідача.
Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ст. 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до укладеної угоди з клієнтом, адвокат виконує обов`язки з представництва інтересів клієнта у суді, а також бере на себе відповідальність здійснювати таке представництво у комплексі, а не за взяту кожну окрему правничу дію, наприклад тільки написати процесуальний документ або суто виступити у судовому засіданні. Саме вчинення комплексу правничих дій забезпечить належну реалізацію прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів.
Так, в ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Адвокатський           гонорар           може існувати           в           двох формах - фіксований           розмір           та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого           розміру           для виплати адвокатського           гонорару не           обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту,           і           навпаки, підставою для виплати           гонорару,           який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена           на           вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного           Суду           від 07.09.2020р. у справі №910/4201/19).
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація           і           досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В постанові від 06.03.2019р. у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи                  розмір                  суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі                  розміру                  та/або порядку обчислення таких                  витрат,                  що узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Разом із тим, згідно зі ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами;       особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (       ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).
За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Водночас, за приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог). Разом з тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ЗЕРНОДАР", в якій просило суд стягнути заборгованість за договором поставки №MD_42143237/2024 від 01.03.2024р. в розмірі 6 354 222,22грн. та покласти на відповідача судові витрати.
У п. 7.2. розділу VII позовної заяви ТОВ “АДАМА УКРАЇНА” наводило попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які планувало понести у зв`язку із розглядом даної справи в Господарському суді Дніпропетровської області, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45 000,00 грн. та судовий збір та заявило про те, що надасть докази, які підтверджують факт надання Позивачу професійної правничої допомоги адвоката у справі та розмір витрат на таку допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі. Крім того, у прохальній частині позовної заяви (п.2) Позивач просив стягнути з Відповідача судові витрати.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025р.  винесене на користь позивача. 
24.03.2025р. (в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України), через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" до господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій Товариство просило суд вирішити питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 45 000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу Позивачем надано суду першої інстанції копії: ордеру на надання правничої допомоги серія АІ №1776762 від 27.12.2024р., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №7316/10, договору про надання правничої допомоги №04-LS/24 від 02.02.2024р., додаткової угода №1 від 02.09.2024р., додатку №18 від 27.11.2024р. до договору про надання правничої допомоги №04-LS/24 від 02.02.2025р., акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №4 від 20.03.2025, рахунку на оплату №18 від 19.12.2024р., на суму 45 000,00грн, платіжної інструкції №5899 від 26.12.2024р., на суму 45 000,00грн.
З наданих Заявником доказів вбачається, що 02.02.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (далі – клієнт) та адвокатським об`єднанням "Аверум Лігал" (далі – адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правничої допомоги №04-LS/24 (далі – договір).
Відповідно до п. 1.1 договору, адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу на умовах і в порядку, визначених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) за її надання та компенсувати фактичні витрати, необхідні для виконання доручення.
Підпунктом 3.1.1 договору визначено, що клієнт зобов`язаний сплатити гонорар в розмірі на умовах, визначених договором.
Розмір гонорару, який підлягає сплаті клієнтом, визначається за згодою сторін та вказується в акті про надання правничої допомоги, з розрахунку 1 година роботи адвоката становить 5 000,00грн. без ПДВ, 1 година роботи помічника адвоката становить 3  000,00грн. без ПДВ, якщо інший розмір винагороди не визначений в додаткових угодах/додатках до цього договору (п. 4.2 договору).
Згідно з п. 4.3 договору попередньо узгоджений сторонами розмір гонорару може зазначатись у додатках до договору. Остаточний розмір гонорару, який підлягає сплаті клієнтом, вказується в актах про надання правничої допомоги, які формуються в міру необхідності та вручаються безпосередньо клієнту (уповноваженій особі клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцем знаходженням.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 7.1 договору).
27.11.2024р. сторони уклали додаток №18 до вищезазначеного договору, відповідно до п. 1 якого адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту правничу допомогу з метою захисту прав та законних інтересів Клієнта, яка включає в себе наступне:
1.1. аналіз документів, наданих Клієнтом, щодо господарських відносин з контрагентом ТОВ “НВП ЗЕРНДАР” (код ЄДРПОУ 42143237) за Договором купівлі продажу насіння №MD-42143237/2024 від 01.03.2024р.;
1.2. підготовка, підписання та направлення листів, претензій, вимог, позовних заяв, заперечень, пояснень, будь-яких інших процесуальних документів та представництво Клієнта у судовій справі про стягнення заборгованості, яка розглядатиметься Господарським Дніпропетровської області між ТОВ “АДАМА УКРАЇНИ” та ТОВ “НВП ЗЕРНДАР” за Договором купівлі продажу насіння №MD-42143237/2024 від 01.03.2024р.
Загальна вартість правничої допомоги Адвокатського об`єднання за цим додатком складає 45 000,00грн. Вартість правничої допомоги вказана без урахування ПДВ та інших податків, які будуть додатково включені до рахунку в разі необхідності (п. 3 додатку №18).
Тобто, сторони передбачили розмір винагороди Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги у цій справі під час розгляду у місцевому господарському суді у фіксованій грошовій сумі в національній валюті України (гривні).
Згідно з п. 4 додатку №18 вартість правничої допомоги, вказана у п.3 цього Додатку, оплачується Клієнтом протягом десяти календарних днів з моменту надсилання Адвокатським об`єднанням рахунку на оплату Клієнту. 
Як вже було зазначено вище, 20.03.2025р., сторонами договору було підписано та скріплено печатками сторін Акт №4 приймання-передачі наданої правничої допомоги за Додатком № 18 до Договору про надання правничої допомоги № 04-LS/24 від 02.02.2024 р., за умовами якого, Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв наступну правову допомогу: 1.1. аналіз документів, наданих Клієнтом, щодо господарських відносин з контрагентом ТОВ “НВП ЗЕРНОДАР” за Договором № MD_42143237/2024 від 01.03.2024 року; 1.2. підготовка, підписання та направлення листів, претензій, вимог, позовних заяв, заперечень, пояснень, будь-яких інших процесуальних документів та представництво клієнта у судовій справі, яка розглядатиметься Господарським судом Дніпропетровської області між ТОВ “АДАМА УКРАЇНА” та ТОВ “НВП ЗЕРНОДАР”про стягнення заборгованості за Договором № MD_42143237/2024 від 01.03.2024 р.; 1.3. періодичне інформування Клієнта про хід та проміжні результати надання правничої допомоги.
Загальна вартість правничої допомоги Адвокатського об`єднання за цим Додатком складає 45 000,00 грн без ПДВ (п. 2 Акту).
Сторони підтверджують, що послуги надані в повному та належному обсязі, якісно та всамно. Клієнт не має жодних претензій або зауважень щодо отриманих послуг за цим Актом. (п. 3 Акту).
Договір, Додаток до договору та Акт підписано адвокатом та клієнтом без зауважень та заперечень та скріплено печатками.
За змістом детального опису робіт (наданих послуг) виконаних Адвокатським об`єднанням “АВЕРУМ ЛІГАЛ” для надання правничої допомоги, що включає в себе:
- аналіз документів, наданих ТОВ “АДАМА УКРАЇНА”, щодо господарських правовідносин з контрагентом ТОВ “НВП ЗЕРНОДАР” (код ЄДРПОУ 42143237) за Договором № MD_42143237/2024 від 01.03.2024 року (витрачено 2 години); 
- складання та направлення відповідачу вимоги про сплату заборгованості, неустойки, штрафу, 26 % річних, курсової різниці в ціні товару та 15 % річних за користування товарним кредитом від 17.12.2024 року (витрачено 2 години); 
- складання та направлення відповідачу та до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви від 30.12.2024 р. про стягнення заборгованості, неустойки, штрафу, 26 % річних, курсової різниці в ціні товару та 15% річних за користування товарним кредитом за Договором № MD_42143237/2024 від 01.03.2024 року, в тому числі здійснення відповідних розрахунків (витрачено 10 годин);  
- складання та направлення відповідачу та до Господарського суду Дніпропетровської області заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (витрачено 30 хвилин); 
- складання та направлення відповідачу та до Господарського суду Дніпропетровської області заперечення на клопотання про зменшення неустойки та відсотків від 19.03.2025р. (витрачено 03:00 години); 
- участь в судових засіданнях 30.01.2025р., 04.02.2025 р., 11.02.2025р., 04.03.2025р. та 20.03.2025р. (витрачено 01:00 година).
Загальний час, використаний Адвокатським об`єднанням на надання ТОВ “АДАМА УКРАЇНА” послуг щодо професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом цієї справи в суді складає 18 годин 30 хвилин.
Отже, у описі робіт (наданих послуг), Адвокатським об`єднанням “АВЕРУМ ЛІГАЛ” застосовано погодинне обрахування об`єму наданих послуг.
Таким чином, з детального опису вбачається, що витрати ТОВ “АДАМА УКРАЇНА” на професійну правничу допомогу пов`язані виключно з розглядом справи № 904/5731/24 та були неминучими, про що свідчать подані у справу підготовлені представником процесуальні документи та участь представника у всіх судових засіданнях (враховуючи час на очікування).
У матеріалах справи містяться копії ордеру на ім`я адвоката Якімлюк Наталії Олексіївни серії АІ №1776762 від 27.12.2024р. та Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7316/10 від 01.03.2019р..
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 р. у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 р. у справі № 904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У постанові від 11.02.2021р. у справі № 920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
У постановах від 24.10.2019р. у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019р. у справі №915/237/18, від 11.02.2021 р. у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим ( рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04 ). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір  (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським       судом       у складі Верховного       Суду       у додаткових постановах       від 20.05.2019р. у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019р. у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019р. у справі № 922/928/18, від 30.07.2019р. у справі       № 911/739/15 та від 01.08.2019р. у справі № 915/237/18).
Не погоджуючись з розміром витрат Позивача на професійну правову допомогу, Відповідач у своїх запереченнях посилався на те, що:
-          заявлений позивачем розмір витрат  завищеним та неспівмірним зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю та складністю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом; 
-акт містить орієнтовний (розширений) перелік видів правничої допомоги, який сформований на підставі припущень на етапі складення Додатку №18 від 27.11.2024р. та не містить конкретного узгодженого переліку наданої правничої допомоги з зазначенням часових витрат та їх вартості. Таким чином, на думку Відповідача, встановити за яку саме правничу допомогу оплатив клієнт згідно рахунку №18 від 19.12.2024р. та платіжної інструкції № 5899 від 26.12.2024р. не вбачається за можливе;
- правнича допомога відносно аналізу документів за договором охоплюється процесом як складання (написання) досудової вимоги, так і процесуальної заяви по суті справи (у даному випадку позову), формування додатків та подачі до суду, тому, Відповідач вважає протиправним визначення окремої ціни за підготовчі дії, котрі охоплюються складанням досудової вимоги та позову;
- щодо складання та направлення відповідачу вимоги про сплату заборгованості з розрахунком неустойки, штрафу, відсотків, курсової різниці, зазначається, що адвокатом витрачено 2 години, при цьому, одночасно зазначається що час витрачений адвокатом на складання позову, становить 10 годин; 
- справа не є складною;
-заявлені позовні вимоги та їх обґрунтування є типовими для справ про стягнення боргу за договорами поставки (купівлі-продажу) та не вимагає від адвоката поглибленого вивчення спеціальних правових норм із специфічних правовідносин;
-позовна заява, подана до суду є аналогічною за текстовим змістом позову у іншій справі 904/5730/24 за позовом між тими же сторонами (ТОВ «АДАМА УКРАЇНА» та ТОВ «НВП ЗЕРНОДАР »), копія додається;
-розрахунок до позову є аналогічним розрахунку, доданої до досудової вимоги (що тарифікована окремо);
розрахунок до позову є нескладним, оскільки за договором Договором поставки оплати не здійснювались, що не ускладнює типові розрахунки виокремлення періодів нарахування, тощо;
-          обсяг документів, поданих до суду (позовної заяви та доказів) є незначним;
-          позов подано через ЄСІТС, що не вимагає додаткових часових витрат для підготовки, засвідчення та направлення документів в паперовій формі;
-          додаткові докази, крім тих, які є у позивача, адвокатом не збирались;
-           необґрунтованими є визначення окремої ціни за складання та направлення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки це охоплюється вартість участі в судових засіданнях;
-          тривалість розгляду справи є незначною, правова позиція у справі позивачем не змінювався, відповідь на відзив адвокатом не складались. В межах розгляду справи адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи протилежної сторони, інші обставини;
-          хибними є посилання позивача на обґрунтування середньої погодинної ставки на ринку з посиланням  на дослідження «Юридичної газети» з урахуванням позиції адвоката в рейтингових дослідженнях юридичних послуг. Дослідження, на яке посилається адвокат, проведено у 2019 році, а показники вираховувались на підставі даних 2019 року (обсяги ринку, курс, тощо). Згідно статистичних даних сайт з пошуку роботи Jooble середня погодинна ставка адвоката в Києві у 2025 році становить: середня- 121,49 грн, максимальна - 158, 44 грн..
Дослідивши надані Позивачем докази понесення витрат на правничу допомогу, прийнявши до уваги заперечення Відповідача про розміру витрат Позивача на професійну правничу допомогу, оцінивши розмір зазначених витрат у контексті критеріїв, встановлених ч.4 ст. 126 ГПК України, складність справи, обсяг та зміст наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, час, витрачений Адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), виходячи з  критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), зважаючи на предмет спору (стягнення заборгованості за договором поставки, у розмірі 6 354 222грн. 22 коп.), врахувавши заперечення Відповідача,   суд апеляційної інстанції враховує те, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
Вартість повного супроводу розгляду справи №904/5731/24 в суді першої інстанції, до складу якого увійшли наступні послуги: аналіз документів, наданих Клієнтом, щодо господарських відносин з контрагентом ТОВ “НВП ЗЕРНОДАР” за Договором № MD_42143237/2024 від 01.03.2024 року;підготовка, підписання та направлення листів, претензій, вимог, позовних заяв, заперечень, пояснень, будь-яких інших процесуальних документів та представництво клієнта у судовій справі, яка розглядатиметься Господарським судом Дніпропетровської області між ТОВ “АДАМА УКРАЇНА” та ТОВ “НВП ЗЕРНОДАР”про стягнення заборгованості за Договором № MD_42143237/2024 від 01.03.2024 р.), сторони погодили у Додатку  №18 від 27.11.2024р. до договору про надання правничої допомоги №04-LS   27.11.2024р. у фіксованому розмірі 45  000 грн., а втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020р. у справі № 910/13071/19.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Сама лише незгода Скаржника з наданою судом оцінкою відповідним доказам, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їх розміру тощо, не свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 45000,00 грн. відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірними з виконаною адвокатом Якімлюк Н.О. роботою та витраченим часом.
Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що Господарський суд Дніпропетровської області, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, допустився порушення норм процесуального права, доводи скаржника із приводу чого є обґрунтованими.
Водночас, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення по суті, колегія суддів дійшла висновку, що остання є обґрунтованою та підлягає задоволенню на суму 45 000,00 грн. з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови. 
Доводи апеляційної скарги ТОВ "НВП ЗЕРНОДАР" щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
З огляду на вищевикладене, додаткове рішення суду у даній справі підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права з прийняттям нового рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ЗЕРНОДАР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" 45 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

9.      Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Рішення господарського суду зазначеним вимогам не відповідає.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу частково знайшли своє підтвердження.
Водночас, колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом порушені норми процесуального права, що відповідно до ст. 277 ГПК України є підставою для скасування та ухвалення нового рішення про задоволення заяви Позивача.
Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки Відповідачем оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Натомість, сплата судового збору за подання апеляційної скарги          на додаткове рішення          Законом України “Про судовий збір” не передбачена.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ЗЕРНОДАР" - задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2025р. у справі № 904/5731/24 - скасувати.

Прийняти нове додаткове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу – задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП ЗЕРНОДАР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 904/5731/24 у Господарському суді Дніпропетровської області, у розмірі 45 000,00грн., про що видати наказ.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право  касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.     

Повний текст постанови складено 28.10.2025р. 

Головуючий суддя                                                                      І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                           О.В. Чус  
       
        Суддя                                                                                             М.О. Дармін