Номер провадження: 33/813/1949/25
Номер справи місцевого суду: 523/18677/25 
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       10.11.2025 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду:                                Громік Р.Д.
за участю секретаря                                                        Скрипченко Г.В.,
за участі:
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності                                         ОСОБА_1 ,
захисника                                                                Верхоли І.О.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Пересипського районного суду міста Одеси від 10 вересня 2025 року, якою звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 160 ч.1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито; вилучену продукцію повернено за належністю,

В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №756042 від 04.09.2025, вбачається, що 04 вересня 2025 року о 12 год 36 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. 7-а Пересипська, біля буд. №9, здійснювала торгівлю харчовою продукцією, а саме кавунами, без дозвільних документів і в невстановленому місці.
Своїми діями ОСОБА_1 допустила правопорушення передбачене ст.160 ч.1 КпАП України.
Постановою Пересипського районного суду міста Одеси від 10 вересня 2025 року звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 160 ч.1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито; вилучену продукцію повернено за належністю.
На дану постанову  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та провадження закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права.
В доводах апеляційної скарги зазначено, що:
1) до суду першої інстанції надіслано матеріали справи, в яких відсутні будь-які докази, що свідчать про продаж кавунів кінцевим споживачам та надавання пов`язаних з цим послуг на власний ризик для одержання прибутку;
2) матеріали справи не містять доказів про те, що 04 вересня 2025 року о 12:36 ОСОБА_1 здійснювала продаж кавунів та отримала чи мала намір отримати від продажу прибуток;
3) матеріали справи не містять доказів про те, кому було продано товар і чи взагалі товар продавався.
Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КУпАП торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях тягне за собою накладення штрафу від одного до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі або без такої.
За своїм змістом вказана норма є бланкетною, тобто, відсилає на інші норми законодавчих актів.
Пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» від 15 червня 2006 року №833 (зі змінами) передбачає перелік торговельних об`єктів у сферах оптової та роздрібної торгівлі, зокрема: склад товарний, магазин; павільйон; кіоск, ятка; палатка, намет; лоток, рундук; крамниця-склад, магазин-склад. Крім того, торгівля може здійснюватися на ринках.
Торгівля не у зазначених вище об`єктах - це торгівля у невстановлених місцях, за здійснення якої і настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 160 КУпАП.
Відповідно до пункту 30 Порядку провадження торгівельної діяльності та правилами торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року №833,продаж продовольчих товарів, готових до вживання, а також тих, що швидко псуються, інших продовольчих товарів (у тому числі овочів і фруктів) за межами торговельного приміщення (виїзна, виносна торгівля) здійснюється із розміщенням тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" за умови дотримання встановлених для таких товарів температурного режиму зберігання і санітарних норм.
Пунктом 44 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.
Підпунктом 8 пункту "а" частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація місцевих ринків, ярмарків, сприяння розвитку всіх форм торгівлі.
Таким чином, до компетенції органів місцевого самоврядування належить встановлення правил з питань торгівлі та її організація.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 160 КУпАП настає у разі торгівлі в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.
Обставини правопорушення підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.
Судом першої інстанції встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №756042 від 04.09.2025, в якому викладені дата та час, місце, та обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.160 КУпАП (а.с.1);
- поясненнями ОСОБА_2 від 04.09.2025 з яких вбачається, що 04 вересня 2025 року ОСОБА_2 , проходила по вулиці7-а Пересипська та побачила фуру, яка стояла біля узбіччя та з неї здійснювалась торгівля продуктами харчування, а саме кавунами та вподальшому ОСОБА_2 , підійшла, щоб придбати один та придбала один кавун (а.с.2); 
- поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що «по суті поставлених мені запить можу пояснити наступне, що за вказаною адресою 04 вересня 2025 року я перебувала за адресою АДРЕСА_1 , де здійснювала торгівлю з фури продуктами харчування, а саме кавунами для того, щоб підзаробити. Свою провину визнаю» (а.с.4); 
- фотографіями з місця провадження торгівлі (а.с.3).
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При вирішенні питання про накладення стягнення за дане адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст. ст. 22, 23, та 33 КУпАП, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, та прийшов до вірного і обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за ст. 160 ч.1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі підлягає закриттю.
Суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами скаржника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, оскільки такі доводи спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання правопорушницею своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх враховуючи таке.
Пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» від 15 червня 2006 року №833 (зі змінами) передбачає перелік торговельних об`єктів у сферах оптової та роздрібної торгівлі, зокрема: склад товарний, магазин; павільйон; кіоск, ятка; палатка, намет; лоток, рундук; крамниця-склад, магазин-склад. Крім того, торгівля може здійснюватися на ринках.
Торгівля не у зазначених вище об`єктах - це торгівля у невстановлених місцях, за здійснення якої і настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 160 КУпАП.
Відповідно до пункту 30 Порядку провадження торгівельної діяльності та правилами торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року №833,продаж продовольчих товарів, готових до вживання, а також тих, що швидко псуються, інших продовольчих товарів (у тому числі овочів і фруктів) за межами торговельного приміщення (виїзна, виносна торгівля) здійснюється із розміщенням тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" за умови дотримання встановлених для таких товарів температурного режиму зберігання і санітарних норм.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала продаж швидкопсувних продуктів харчування, а саме кавунів, на узбіччі дороги з фури, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 та фотографіями з місця торгівлі.
Крім того сама ОСОБА_1 не заперечувала факт торгівлі кавунами з фури та зазначила, що такий вид діяльності є способом заробити кошти.
Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази, які у своїй сукупності доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Пересипського районного суду міста Одеси від 10 вересня 2025 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Пересипського районного суду міста Одеси від 10 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        Р.Д. Громік