ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 жовтня 2025 року          м. Чернівці 

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою начальника Чернівецької митниці Герасимова Ю. на постанову Чернівецького районного суду м. Чернівців від 25.09.2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ,
У С Т А Н О В И В : 

       Постановою Чернівецького районного суду м. Чернівців від 25 вересня 2025 року провадження у справі про порушення митних правил за ч.6 ст. 470 МК України відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрито за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. 
       Згідно протоколу про порушення митних правил №0420/40800/25 від 10.07.2025 року, 10.07.2025 року о 00 год. 48 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» в зону митного контролю в`їхав рейсовий автобус державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що слідував по маршруту Анталія-Київ, в якому в якості пасажира слідувала громадянка України ОСОБА_1 , яка слідувала з Румунії до України в приватних справах, для проходження митного контролю обрали смугу руху по «червоному коридору».
Під час здійснення митного контролю, згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ, було встановлено, що 10.11.2016 року громадянка України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України через митну установу «305060902» автомобіль марки "AUDI А6" реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN « НОМЕР_3 , в режимі транзиту з метою особистого користування.
Згідно бази даних ЄАІС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 10.07.2025 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства, не поміщений.
Станом на 10.07.2025 року відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України, ОСОБА_1 подано не було. 
Таким чином, на думку митного органу, громадянка України ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу 
ЄУНСС 725/6600/25 НП 33/822/528/25 головуючий у 1 інстанції Нестеренко Є.В.
призначення більше ніж на 30 діб.
На вказану постанову суду начальник Чернівецької митниці Герасимов Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 470 МК України та накласти на неї стягнення в межах санкції вказаної статті. 
На обґрунтування своїх вимог вказував, що ОСОБА_1 ввезла на митну територію України 10.11.2016 року транспортний засіб в режимі транзиту з метою особистого користування. Однак, станом на 10.07.2025 року ОСОБА_1 не вивезла з митної території цей автомобіль та перевищила строк, встановлений ст. 95 МК України. Також автомобіль не було оформлено в митному режимі імпорт зі сплатою митних платежів.
Вважає, що покликання суду першої інстанції, в обґрунтування рішення на ст. 58 Конституції України є недоречним, оскільки вчинене правопорушення є триваючим, а на час ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу інкриміновані їй дії також кваліфікувались за ст. 470 МК України. 
Звертає увагу, що Законом №395-ІХ від 19.12.2019 р., п.9-5, вчинення порушень митних правил, передбачених частинами 5 та 6 статті 470 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягнуло за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті. 
ОСОБА_1 до часу складання протоколу щодо неї, свого зобов`язання не виконала та продовжувала протиправну бездіяльність, а тому, на думку апелянта, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані митним органом за ч.6 ст. 470 МК України, яка діяла на час виявлення вчиненого нею триваючого за часом правопорушення. 
Вважає, що постанова є помилковою по своїй суті та підлягає скасуванню.
ОСОБА_1 та її представник адвокат Плат Є.І. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Від них не надходило клопотань про відкладення судового розгляду.
Заслухавши представника митниці, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що вимоги апелянта є обґрунтовані і подану скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Оскільки судом першої інстанції встановлено факт ввезення гр. України ОСОБА_1 10.11.2016 року на митну територію України через митну установу «305060902» автомобіля марки "AUDI А6" реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN « НОМЕР_3 , в режимі транзиту з метою особистого користування і до 10.07.2025 року вказаний транспортний засіб вона не доставила до митного органу призначення і ці обставини не оспорено апелянтом, суд апеляційної інстанції не наводить доказів на підтвердження цих обставин.
Що стосується висновку суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, то вони є необґрунтовані. 
Так, згідно з ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Нормами ст. 90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.
Відповідно до вимог ст. 95 МК України, встановлюються такі строки транзитних перевезень, залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Згідно пункту 57 ч.1 ст.4 МК України, товари - будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.
Відповідно до змісту вказаної норми, транспортні засоби особистого користування законодавцем в ст.470 МК України до внесення змін в редакції Закону №2612-VШ від 08.11.2018 р., було віднесено до поняття «товари».
Тобто, не доставлення транспортних засобів особистого користування, що перебувають під митним контролем, до митного органу з перевищенням встановлених статтею 95 МК України строків, або їх втрата, і до внесення змін Законом №2612-VШ від 08.11.2018 р., визнавалось правопорушенням. 
Отже, і на час ввезення 10.11.2016 р. ОСОБА_1 на митну територію транспортного засобу особистого користування в митному режимі «транзит», інкриміновані їй дії передбачали адміністративну відповідальність.
А тому твердження суду першої інстанції про те, що на час ввезення 10.11.2016 р. ОСОБА_1 транспортного засобу особистого користування в режимі «транзит» на митну територію України за порушення строків вказаного режиму не визнавались правопорушенням, є необґрунтовані.
Частиною 2 ст. 95 МК України встановлено, що до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених уст. 192 МК України.
Згідно ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів, поміщених у цей режим, за межі митної території України.
З матеріалів справи вбачається, що зазначений транспортний засіб з моменту його ввезення на митну територію України в режимі транзит, за межі митної території України не вивезений, у будь-який інший митний режим не поміщений.
Також ОСОБА_1  не надала відповідних документів, що могли б підтвердити факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України.
А тому дії ОСОБА_1  утворюють склад правопорушення, передбачений ч.6 ст.470 МК України, оскільки вона не доставила ввезений нею в Україну в режимі «транзит» транспортний засіб особистого користування до митного органу призначення і таким чином вона вчиняє протиправні дії, які є триваючими, так як такі дії розпочинаються з початку їх вчинення, в даному випадку після закінчення строків, передбачених ст.95 МК України і продовжуються до їх виявлення або припинення.
Доводи суду першої інстанції про те, що ч.6 ст.470 МК України набула чинності 22.08.2019 року, і ОСОБА_1  не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, є необґрунтованими, враховуючи наступне.
Закон України від 08.11.2018 року № 2612-VIII опублікований в газеті «Голос України» 24.11.2018 року і набрав чинності з наступного дня. При цьому, зміни до ст.470 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування.
Законом від 16.05.2019 року № 2725-VIII строк набрання чинності таких змін збільшено до 270 днів, тому редакція ч.6 ст.470 МК України є чинною з 22.08.2019 року. 
Отже, опублікувавши внесені зміни до ст.470 МК України, законодавець відтермінував набрання їх чинності на 270 днів, тобто, дав достатньо часу особам, які порушили строки, встановлені ст.95 МК України, виконати свої зобов`язання та понести відповідальність за допущені порушення за відповідними нормами ст.470 МК України, які діяли на час ввезення на митну територію товарів цими особами.
А тому висновки суду про те, що ОСОБА_1 не була попереджена та не усвідомлювала, що до неї, у разі невиконання обов`язків із вивезення транспортного засобу, може бути застосований вид та розмір відповідальності, передбачений діючою редакцією ч.6 ст.470 МК України, є безпідставний.
Відповідно до Закону України №395-1Х від 19.12.2019 р., розділ ХХ1 «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, п. 9-5, вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 470 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.
Отже, цим законодавець в черговий раз надав особам, які порушили строки транзиту товарів, понести відповідальність за тією нормою, редакція якої діяла до 22.08.2019 р. і відтермінував можливість накладення на осіб, винуватих у вчиненні, правопорушень, передбачених ст.470 ч. 5, 6 МК України стягнень за діяння, що посилювали відповідальність за вчинення триваючих правопорушень
Слід зазначити, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17.
Тобто, не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 30-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.
Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.
Митним органом таке правопорушення виявлено 10.07.2025 року, про що свідчить протокол про порушення митних правил № 0420/40800/25, жодних доказів припинення вчинення правопорушення ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
У такому випадку закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП є недопустимим, оскільки подія і склад правопорушення, визначені у ч. 6 ст. 470 МК України, мають місце і правопорушення продовжувало тривати після набуття чинності цією нормою.
Закриття провадження за вказаною підставою необґрунтовано звільнить особу від адміністративної відповідальності, що суперечить меті чинного законодавства - запобіганню систематичним порушенням митних правил та порушило б принцип невідворотності відповідальності.
На момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції не закінчилися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності. Оскільки на даний час ОСОБА_1 не володіє інформацію про місце знаходження ввезеного нею транспортного засобу, на неї необхідно накласти стягнення у виді штрафу.
Вважаю, що доводи апелянта є обґрунтовані, а постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.
На підставі наведеного та керуючись ст.470 ч.6 МК України, ст.294 КУпАП,-
                                
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу начальника Чернівецької митниці Герасимова Ю. задовольнити. 
Постанову Чернівецького районного суду м. Чернівців від 25.09.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 470 ч.6 МК України щодо громадянки України ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нову постанову. 
Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 470 ч.6 МК України і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
Постанова оскарженню не підлягає.

       Суддя                                          В.Ф.Кифлюк
       Копія. Згідно з оригіналом: суддя