ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 552/2224/20
провадження № 51-2695 км 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                               ОСОБА_1 ,
суддів                                         ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання     ОСОБА_4 , 
прокурора                                    ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції           
захисника                                          ОСОБА_6 ,
розглянув у закритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12020170020000629, за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станіславчик Жмеринського району Вінницької області, раніше неодноразово судимого, востаннє 06 липня 2018 року вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, звільненого 10.07.2019 по відбуттю строку покарання, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Київського районного суду м. Полтави від 06 липня 2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 11 березня 2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.
Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_8 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , задоволено частково,  стягнуто із ОСОБА_7 на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 
100 000 грн.
Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та процесуальних витрат.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року вирок суду першої інстанції скасовано, а кримінальне провадження № 12020170020000629 від 11.03.2020 закрито, у зв`язку зі смертю  ОСОБА_7  на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.
За обставин, детально викладених у вироку, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 10.03.2020 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 з використанням геніталій, без її добровільної згоди (згвалтування).
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить оскаржуване судове рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої доводи зазначає, що апеляційним судом під час ухвалення оскаржуваного рішення залишено поза увагою положення кримінального процесуального закону про обов`язкову участь захисника у кримінальному проваджені щодо особливо тяжкого злочину, чим порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», під час апеляційного перегляду вироку місцевого суду.
Крім цього, вказаним судом не враховано положення ч. 10 ст. 284 КПК України щодо направлення у порядку, передбаченому цим Кодексом, повідомлень одному з близьких родичів або члену сім`ї, та/або захиснику обвинуваченого копії клопотання прокурора про закриття кримінального провадження із роз`ясненням права заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.  
Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор доводи касаційної скарги підтримав.
Захисник  ОСОБА_6 вважав, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не з`явилися, повідомлень про поважність причин неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Вироком Київського районного суду м. Полтави від 06 липня 2021 року 
ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Санкцією ч. 3 ст. 152 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, тобто відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином.
Згідно вимог ч. 1 ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Відсутність захисника при розгляді справи про особливо тяжкий злочин є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 23 липня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_12 було укладено договір про надання правової допомоги, однак 09 квітня 2025 року на адресу апеляційного суду від захисника надійшла інформація про припинення вказаного договору про надання правової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 (т. 5 а. п. 59).
Разом з тим, судом апеляційної інстанції, в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України щодо обов`язкової участі захисника у кримінальному проваджені щодо особливо тяжкого злочину, апеляційний розгляд 09 квітня 2025 року проведено без участі захисника. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає слушними доводи касаційної скарги прокурора про порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 під час перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Крім цього, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставина, зокрема, передбачена п. 5 ч. 1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 284 КПК України, за наявності підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, суд - до постановлення ухвали про закриття кримінального провадження направляє у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення повідомлень, одному з близьких родичів або члену сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захиснику обвинуваченого копію клопотання прокурора про закриття кримінального провадження із роз`ясненням права заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження. Кримінальне провадження закривається, якщо у 10-денний строк не надійшло клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження. 
Однак, як слідує з матеріалів кримінального провадження, апеляційним судом не виконано вимог п. 2 ч. 10 ст. 284 КПК України щодо направлення у порядку, передбаченому цим Кодексом, повідомлень одному з близьких родичів або члену сім`ї, та/або захиснику обвинуваченого копії клопотання прокурора про закриття кримінального провадження із роз`ясненням права заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження, що свідчить про обґрунтованість доводів скарги сторони обвинувачення в цій частині.
Колегія суддів вважає, що допущені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування такого рішення з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати викладене та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.      
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                           ОСОБА_3