ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

15 вересня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/3829/25
Головуючий у першій інстанції – Косенко О. Д.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1164/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                суддів:  Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: ОСОБА_2 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки на період її навчання (суддя Косенко О.Д.), ухвалене у м. Чернігів, 
                                           В С Т А Н О В И В:
У березні 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки на період її навчання.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що їхня повнолітня дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Навчально-науковому інституті філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка на денній формі навчання (термін навчання – з 01 вересня 2024 року по 31 травня 2026 року), у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Донька навчається на платній основі, стипендії не отримує, не працює, має хронічні захворювання, нерухомого майна у власності не має, проживає в орендованій квартирі. Додаткові витрати на харчування, одяг та навчальні приладдя становлять у середньому близько 30 тис. грн на місяць. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, хоча є здоровим і працездатним. Як їй відомо, на даний час відповідач є військовослужбовцем і отримує високе грошове забезпечення. Позивачка вважає, що відповідач спроможній сплачувати щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до закінчення дочкою навчання, тобто до 31 травня 2026 року.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дочки на період її навчання задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, щомісяця на період її навчання в Навчально-науковому інституті філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка до 31.05.2026, але не більше як до досягнення нею 23 років.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дочка сторін, ОСОБА_3 , у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а відповідач має змогу її надавати. Врахувавши проходження ОСОБА_2 військової служби, його дохід, наявність на утриманні дружини та прийомної доньки – інваліда з дитинства, а також загальновідомий факт значної вартості ліків і лікування, яких потребує не лише дочка, а й сам відповідач, суд прийшов до висновку про стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити оскаржуване рішення в частині визначеного до стягнення розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки з 1/8 до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів є недостатнім для покриття витрат доньки на оплату навчання, проживання та інші потреби, пов`язані з її навчанням, які в середньому становлять близько 30 000 грн щомісячно. Позивачка зазначає, що суд безпідставно врахував необхідність лікування відповідача, що не підтверджено належними доказами, а також не взяв до уваги, що його дружина має власний дохід (соціальна виплата як опікуна - 8200 грн та пенсія по інвалідності на доньку – 3320 грн). Крім того, прийомна донька відповідача має рідного батька, який зобов`язаний брати участь у її матеріальному забезпеченні. Отже, апелянтка вважає, що суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів, не врахував, що обов`язок щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, покладається на обох батьків і не може бути покладений виключно на матір.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону  відповідає судове рішення суду першої інстанції.
У справі встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).
Рішенням Деснянського районного суду у м. Чернігова від 02 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на повнолітню дочку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період її навчання в Інституті філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка до 30 червня 2024 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи з 26 лютого 2021 року.
На підставі зазначеного рішення був виданий виконавчий лист № 750/2114/21, який перебував на примусовому виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з 14 квітня 2021 року по 04 вересня 2024 року. Виконавче провадження № 65131882 завершено через його фактичне виконання у повному обсязі (а.с. 18–20).
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Чернігові станом на 28.03.2025, відповідач має переплату по сплаті аліментів на утримання своєї дочки у розмірі 1 554,49 грн (а.с. 44-46).
Згідно з довідкою Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 03 березня 2025 року та договорами від 30 серпня 2024 року про навчання і надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми здобуття освіти магістерського рівня за спеціальністю 035.041 «Філологія» у Навчально-науковому інституті філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Термін навчання встановлений з 01 вересня 2024 року по 31 травня 2026 року. Вартість навчання становить 66 200 грн на рік. Донька сторін сплатила за навчання 66 200 грн, що підтверджується платіжними документами від 04 вересня 2024 року та 31 січня 2025 року, кожний у сумі 33 100 грн (а.с. 9-15).
12 червня 2007 року відповідач уклав шлюб з ОСОБА_4 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 . Вона має доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій 14 вересня 2023 року безстроково встановлено І групу інвалідності. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2024 року її визнано недієздатною та призначено матір, ОСОБА_6 , її опікуном (а.с. 36-41).
Відповідно до довідки Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03 квітня 2025 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До складу його сім`ї входять: дружина - ОСОБА_6 та падчерка - ОСОБА_4 (а.с. 42).
Згідно з довідкою про доходи, виданої солдату ОСОБА_2 військовою частиною НОМЕР_1 від 03 квітня 2025 року, його місячний дохід за січень та лютий 2025 року становив 43 315,96 грн, по 21 657,98 грн щомісяця (а.с. 47).
Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. 
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі та/або у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України.
При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника, наявність у платника інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння чи користування рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, майнових прав, доведені витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, якщо платником не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 263/2444/17, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання (незалежно від форми навчання), виникає за умови наявності сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку від 18 до 23 років, продовження навчання, потреби у матеріальній допомозі та можливості батьків надавати таку допомогу.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналізуючи надані суду докази, позицію сторін та норми права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що донька сторін продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати, проте з урахуванням його доходу, перебування на утриманні дружини та прийомної доньки - інваліда І групи, а також необхідності значних витрат на лікування, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у  розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу).
Зазначений розмір аліментів визначений з урахуванням вимог статей 182, 200 СК України та відповідає принципам розумності, справедливості, загальним засадам сімейних відносин та цивільного судочинства.
Доводи позивачки про неврахування реальних витрат на навчання доньки та фінансової спроможності відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу не заслуговують на увагу, оскільки визначення майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її матеріального забезпечення, а встановлений судом майновий стан відповідача не свідчить про можливість надавати допомогу доньці у заявленому розмірі.
Звертаючись до суду з позовом позивачка не надала суду доказів власних доходів. Також не надано доказів щодо хворобливого стану здоров`я доньки сторін, договору оренди житла та не можливості її проживати в студенському гуртожитку, а також підтвердження суми витрат на придбання щомісячно навчальних матеріалів, одягу взуття, господарсько-побутових товарів.
Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції доходів дружини відповідача у вигляді соціальної виплати як опікуна та пенсії по інвалідності на доньку, оскільки такі виплати не змінюють встановленого майнового стану самого відповідача. Судом першої інстанції правильно встановлено, що отриманий дохід відповідача, з урахуванням перебування у нього на утриманні падчерки - інваліда І групи та необхідності постійних витрат на придбання ліків, є обмеженим і не свідчить про можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі.
Крім того, апеляційний суд враховує, що позивачка не позбавлена права згодом змінити розмір аліментів за наявності підстав, передбачених статтею 192 СК України.
Суд забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права.  
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову не спростовують, рішення суду є законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                               У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 квітня 2025 року залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                                             Судді: